Справа № 160/17305/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
01.11.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоду роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 в ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від б/д № б/н про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоду роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 в ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 в ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.09.2022 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду та зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 у разі ухвалення судового рішення на користь позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Позивачем виявлено, що при визначенні розміру пенсійного забезпечення, до страхового стажу позивача не враховано період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75» з 04.12.2007 по 31.05.2009. Вказана обставина зумовила неповне нарахування та сплату позивачу пенсії, відповідно до його страхового стажу. Підставою для неврахування зазначеного періоду роботи при визначенні розміру пенсії стала несплата роботодавцем внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до його стажу зазначений період роботи, що стало причиною звернення до суду з заним позовом.
02.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №9160/23), в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу станом на 01.09.2022 по ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75» наявна заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Останній місяць, за який страхувальником сплачено внески в повному розмірі серпень 2008 року. Заробітна плата за вказані періоди позивачу нарахована та внесена в систему персоніфікованого обліку. Відповідач наголосив, що після сплати підприємством страхових внесків та подання відповідної звітності, спірні періоди роботи будуть зараховані до страхового стажу позивача. Головне управління, відмовляючи позивачу в зарахуванні періодів роботи до страхового стажу та при здійсненні перерахунку пенсії діяло в межах чинного пенсійного законодавства, зокрема, положень ст. 24 Закону №1058. З огляду на викладене, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 03.03.1978 позивач:
- 04.12.2007 прийнята на посаду бухгалтера у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75», згідно наказу №28-ок від 04.12.2007 (запис №19);
- 31.05.2009 звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, згідно наказу №27-ок від 31.05.2009 (запис №19/1).
Позивачем було виявлено, що до його страхового стажу не враховано період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75» з 04.12.2007 по 31.05.2009, що зумовило неповне нарахування та сплату позивачу пенсії.
Не погодившись з такою позицією відповідача, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 21.09.2022 про перерахунок її пенсії, включивши до страхового стажу період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75».
Згідно зі ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (з 01.01.2004), а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
На сьогодні, в системі персоніфікованого обліку наявна інформація про нарахування заробітної плати (доходу) по ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75» за періоди роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008. Інформація про сплату підприємством страхових внесків за вказані періоди роботи відсутня.
Органи Пенсійного фонду ведуть персоніфікований облік, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб на підставі звітних документів, наданих роботодавцями (страхувальниками) та іншими, за відповідні звітні роки.
Страхувальник формує та подає звітність на підставі первинних бухгалтерських документів та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування або які підтверджують нарахування виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються внески.
Відповідальним за правильність, достовірність заповнення та подання звіту є страхувальник.
Відповідно до картки особового рахунку платника, станом на 01.09.2022 по ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75» наявна заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Останній місяць, за який страхувальником сплачено внески в повному обсязі серпень 2008 року.
До страхового стажу періоди роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 будуть зараховані після сплати підприємством страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за цей період.
Додатково повідомлено наступне.
Стаття 16 Закону №1058 захищає права застрахованих осіб, надає можливості отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, а також вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2003 №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж установлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно із п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як вже встановлено судом, у спірний період ОСОБА_1 , згідно записів, наявних у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 03.03.1978:
- 04.12.2007 прийнята на посаду бухгалтера у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75», згідно наказу №28-ок від 04.12.2007 (запис №19);
- 31.05.2009 звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, згідно наказу №27-ок від 31.05.2009 (запис №19/1).
Щодо незарахування відповідачем до загального страхового стажу позивача періодів роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75», оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У силу приписів ч. 1 ст. 15 Закону №1058-IV, платниками страхових внесків до солідарної системи є, зокрема, страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону №1058-IV, страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці.
Згідно з п. 1 ст. 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.
Згідно із ч. 2 ст. 20 Закону №1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
За приписами ч. 6 ст. 20 Закону №1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону №1058-IV).
Відповідно до положень ст. 106 Закону №1058-IV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI, страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Зокрема, частиною 1 ст. 4 Закону №2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Отже, обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника роботодавця, оскільки він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи працівника.
Застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для незарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи.
Таким чином, усі місяці роботи, в тому числі, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
Відповідно до п. 1 ст. 12-1 Закону №2464-VI, Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У частині 2 ст. 20 Закону №2464-VI зазначено, що персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Несплата працедавцем нарахованого єдиного соціального внеску, тобто невиконання ним обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України, не може бути наслідком несення позивачем відповідальності у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу. Згідно з Законом №1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе саме страхувальник (роботодавець).
Враховуючи вищевикладене, періоди роботи позивача з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75», підлягають зарахуванню до загального страхового стажу позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75».
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленого листом від б/д № б/н про відмову у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періоду роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75», суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги про протиправність рішення відповідача, оформленого листом від б/д № б/н про відмову у зарахуванні до загального страхового стажу позивача спірних періодів роботи, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами в обґрунтування зазначених позовних вимог.
Так, у матеріалах справи відсутнє рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від б/д № б/н про відмову у зарахуванні до загального страхового стажу позивача спірних періодів роботи.
Крім того, як вже встановлено судом, мова щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів роботи у даному листі не йде.
З огляду на викладене, позовні вимоги у зазначеній частині задоволенню не підлягають.
Суд зазначає, що дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли бездіяльність пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи.
Водночас, фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідачем були вчинені пасивні дії, а саме: не зараховано до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75» саме під час призначення позивачу пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).
Таким чином, зважаючи на вищенаведені норми КАС України та з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у ТОВ «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75».
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.09.2022 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду та зарахованих періодів роботи, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 18.08.2014, отже, питання про призначення позивачу пенсії позивачу вже було вирішено відповідачем.
У зв`язку із виявленням позивачем незарахування до його страхового стажу спірних періодів роботи, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 21.09.2022 про перерахунок пенсії та зарахування періодів роботи до страхового стажу.
Суд відзначає, що вказаний лист відповідача не є індивідуальним актом, рішенням, прийнятим по суті звернення позивача про відмову у перерахунку пенсії, а має лише інформаційний характер.
Разом з тим, враховуючи вищезазначені обставини та встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.09.2022 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 2-10, 14, 47, 72-77, 90, 94, 122, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2008 по 31.07.2008 та з 01.09.2008 по 31.12.2008 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Дніпро-75».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.09.2022 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 16.01.2023.

Суддя О.В. Царікова