Справа № 750/10170/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 750/10170/17

адміністративне провадження № К/9901/46793/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П., судді - Берназюк Я.О., Кравчук В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2017 (суддя - Рахманкулова І.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 (судді - Костюк Л.О., Бужак Н.П., Твердохліб В.А.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради з нездійснення нею розгляду та неприйняття у місячний строк рішень на пленарному засіданні за його клопотаннями (заявами) про першочергове відведення земельної ділянки та про відведення земельної ділянки від 20.09.2017;

- зобов?язати Чернігівську міську раду розглянути його заяви про першочергове відведення земельної ділянки та про відведення земельної ділянки від 20.09.2017 на наступному після дня набрання судовим рішенням законної сили пленарному засіданні ради, прийняти на ньому рішення та надати відповідь у триденний строк за наслідками його прийняття;

- стягнути з Чернігівської міської ради 10000 грн. моральної шкоди;

- зобов?язати відповідача надати звіт про виконання постанови суду протягом трьох робочих днів після проведення наступного пленарного засідання;

- винести окрему ухвалу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач брав безпосередню участь в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, має статус учасника бойових дій, користується пільгами, які встановлені законодавством України для ветеранів війни.

20.09.2017 позивач звернувся до відповідача з трьома заявами, в яких, посилаючись на статті 118-122 Земельного кодексу України та статті 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею: 0,12 га для садівництва, 0,10 га для будівництва житлового будинку, 0,10 га - для індивідуального дачного будівництва, що розташовані в межах АДРЕСА_1 .

Листами №6151 та №6153 від 03.10.2017 за підписом начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомлено позивачу, що його заяви з відповідними додатками направлені до управління архітектури та містобудування для надання інформації щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зазначено, що після отримання висновку вказане вище питання можливо буде включити у проект рішення чергової сесії міської ради із земельних питань.

Крім того, листами №6607, №6608 від 31.10.2017 та №6632 від 02.11.2017 за підписом начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомлено позивачу, що питання надання йому дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки по АДРЕСА_1 буде включено до проекту рішення чергової сесії із земельних питань, що відбудеться орієнтовно наприкінці листопада 2017 року.

Рішенням Чернігівської міської ради №25/VII-31 від 30.11.2017 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального садівництва, індивідуального дачного будівництва, для ведення особистого селянського господарства, будівництва індивідуальних гаражів та городництва» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,1000 га, для індивідуального дачного будівництва, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При винесенні рішення, відповідач керувався ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та врахував листи управління архітектури та містобудування міської ради від 25.10.2017 №01-18/2091, №01-18/2092 та №01-18/2090.

Вважаючи, що під час розгляду його звернення відповідач допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з цим позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2017, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що усі звернення позивача розглянуті відповідачем згідно вимог Земельного кодексу України, за насідками розгляду прийняті рішення, тому бездіяльність з боку відповідача відсутня.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення судових рішень які, на його думку, підлягають скасуванню.

Зокрема, покликається на те, що відповідач не наділений повноваженнями розглядати заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельних ділянок поза межами передбаченого статею 118 Земельного кодексу України місячного строку; відповідачем не надано доказів дотримання передбаченого законом місячного строку розгляду заяви позивача; рішення судів попередніх інстанцій не містить обґрунтувань своїх висновків.

Просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні, судові рішення просить залишити без змін.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

За правилами частини 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо застосування принципу «мовчазної згоди» у подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 у справі №806/3095/17 сформулював правову позицію про те, що « право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови».

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що заяви позивача про надання дозволів на розробку проектів землеустрою відповідачем розглянуті і за наслідком їх розгляду відповідачем прийняті рішення, якими у наданні позивачу дозволів відмовлено.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про відсутність з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо розгляду заяв позивача та прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що рішення відповідачем прийняті за межами передбаченого статтею 118 ЗК України місячного строку є безпідставним і не може бути підставою для скасування судових рішень та задоволення позовних вимог, оскільки позивач не довів порушення відповідачем його прав, а саме лише недотримання передбаченого для вирішення спірного питання строку, за умови вчинення відповідачем дій пов?язаних з розглядом звернень позивача, не може бути безумовним доказом такого порушення.

До того ж, частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено в разі неприйняття відповідачем у встановлений строк відповідного рішення право замовити проект землеустрою самостійно, однак позивач таким правом не скористався, а відповідач, своєю чергою, обов?язок розгляду заяв позивача виконав і прийняв відповідні рішення, які позивач в разі незгоди вправі оскаржити в судовому порядку.

За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права..

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі № 750/10170/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук