Справа № 593/936/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 593/936/22 пров. № А/857/2233/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С. Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання І.С. Гриньків

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 02 січня 2023 року (суддя першої інстанції Данилів О.М., м. Бережани)

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії РАП № 458089069 від 11.01.2022 та закриття справи.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 02 січня 2023 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії РАП № 458089069, винесеної 11.01.2022 головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, як такий, що пропущений із поважних причин. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії РАП № 458089069, постановлену 11.01.2022 головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП із застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень, а провадження у справі закрити.

Не погодившись рішенням суду, вважаючи таке постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, його оскаржила Тернопільська міська рада. Просить скасувати рішення від 02.01.2023 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме зупинку на перехресті підтверджується фотоматеріалами. Вказав, що за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником транспортного засобу марки Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 . При цьому адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки несе відповідальна особа, а саме фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 є власником вищевказаного транспортного засобу, тому з врахуванням положень ч.1 ст.14-2КУпАП позивач є особою, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в режимі фотозйомки. Разом з тим, відсутні правові підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за порушення правил паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, з підстав вчинення цього порушення іншою особою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджено повідомленнями про доставку повісток.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії РАП № 458089069 від 11.01.2022, винесеною головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням ТЗ УМІ ТМР управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомівим В.М., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно вказаної постанови, 06.01.2022 о 11 год 33 хв транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Тернополі на вул. Федьковича, 16, здійснено стоянку, чим порушено п.15.9(ґ) Правил дорожнього руху. Транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення: Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 . У постанові зазначено, що фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook К80V2.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122КУпАП. Із фотознімків, здійснених 6 січня 2022 року в м.Тернополі на вул.Федьковича,16, видно, що транспортний засіб Renault із державним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив не стоянку транспортного засобу, а лише здійснив короткочасну зупинку. Із вказаних фотографій видно, що вказаний автомобіль має позначку «таксі» і він знаходиться біля лікувального закладу, а тому можливо припустити, що водій таксі під`їхав, щоб забрати клієнта із лікувального закладу, тому зафіксовані інспектором з паркування порушення є сумнівним. Із фотознімків не видно, що автомобіль позивача, здійснивши короткочасну зупинку, обмежував оглядовість чи створював перешкоду для інших учасників дорожнього руху. Отже, відповідач не довів той факт, що інспектор з паркування, приймаючи 11.01.2022 рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, діяв правомірно.

Надаючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно пункту 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху

Пунктом 1.10 ПДР встановлено, що зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до пунктів 15.1-15.3 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Крім того, відповідно до п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.

Так, п.п. 1 п. 9.9 ПДР передбачено, що у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Пунктом 9.10 ПДР встановлено, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Відповідно до п. 9.11 ПДР якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.

Згідно зі ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Із матеріалів справи видно, що на підтвердження того, що позивач допустив порушення вимог п. 15.9 «ґ» ПДР, відповідачем надано до матеріалів справи фотознімки, зроблені відповідачем за допомогою технічного приладу Logic Instrument Fieldbook К80V2 в режимі фотозйомки, з яких убачається, що автомобіль Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 06.01.2022 о 11 год 33 хв здійснив стоянку у м. Тернополі на перехресті вул. Федьковича, 16 вул.Пирогова, де відповідно до п. 15.9 «ґ» ПДР зупинка заборонена.

Згідно з ч.1 ст.14-2 КУпАП України адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно положеньст.279-1 КУпАП України у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До матеріалів справи додано фотознімки із зазначенням на таких дати та часу здійснення фотофіксації, географічних координат перехрестя вул. Федьковича- вул. Пирогова у м. Тернополі, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі. При цьому у постанові серії РАП № 458089069 від 11.01.2022 зазначено, що фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook К80V2.

Так, на наявних у матеріалах справи фотознімках до РАП № 458089069 зафіксовано транспортний засіб Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив стоянку на перехресті вул. Федьковича-вул. Пирогова у м. Тернополі. На фотознімках, зокрема, відображено дату 06.01.2022 року і час вчинення порушень.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що автомобілем Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, здійснено стоянку на перехресті вул. Федьковича-вул. Пирогова у м. Тернополі.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа, а саме фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а не водій, який безпосередньо керував ним в момент вияснення порушення.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , тому з врахуванням положень ч.1 ст.14-2 КУпАП України позивач є особою, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в режимі фотозйомки.

Щодо посилань позивача на обставину, що автомобіль Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , було продано 18.01.2021 на підставі довіреності від 18.01.2021, що вказує на те, що дане авто вибуло з його власності та користування, а отже, оскільки даним авто позивач не користується з січня 2021 року, відтак оскаржувана постанова неправомірно винесена відносно нього, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 244 Цивільного Кодексу України (далі - Кодекс), довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Статтею 237 Кодексу встановлено, що представництво це правовідношення, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Тобто, нормативне визначення цивільно-правового інституту представництва (в тому числі довіреності) не передбачає перехід права власності на об`єкт, що відчужується.

Оформлюючи довіреність на автомобіль, особа набуває тільки право користування автомобілем або право розпорядження ним, але ніяк не право власності. При продажу автомобіля шляхом видачі довіреності переходу права власності, як такого, не відбувається і тому власником автомобіля залишається продавець.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про вибуття автомобіля Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 з власності та користування позивача на час вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому процедура та підстави звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, визначені ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, відповідно до якої відповідальна особа, зазначена у частині 1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що з моменту вчинення правопорушення, викладеного у спірній постанові, будь-хто звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності із наданням документу про сплату відповідного штрафу.

Таким чином, відсутні правові підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортного засобу, зафіксоване в режимі фотозйомки з підстав вчинення цього порушення іншою особою.

При цьому розгляд спірної справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача не є порушенням вимог законодавства та його прав, оскільки така процедура безпосередньо встановлена ч. 1 ст. 268 та ч. 5 ст. 279-1 КУпАП.

Фотознімки транспортного засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , що були зроблені інспектором з паркування та надані суду, повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП, оскільки мають географічні координати, які підтверджують знаходження транспортного засобу саме на перехресті вул. Федьковича-вул. Пирогова у м. Тернополі.

Про проведення фотозйомки на місті правопорушення зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, а отже, надані відповідачем до матеріалів справи фотознімки суд визнає належними доказами і такі докази, відповідають вимогамст.251 КУпАП.

Отже, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

При цьому, саме такий склад правопорушення зазначено у спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та саме за це до нього застосовано штрафні санкції, передбачені ч. 3 ст.122 КУпАП

Відтак, відсутні підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому його необхідно скасувати та прийняти нове про залишення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії РАП № 458089069 від 11.01.2022 без змін, а позовної заяви без задоволення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільської міської ради задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 02 січня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 06.04.2023