Справа № 200/1034/23
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Справа№200/1034/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати незаконним дії щодо не зарахування при призначені пенсії до страхового стажу періодів роботи з 1 січня 1980 року по 8 листопада 1980 року і з 16 листопада 1982 року по 19 лютого 1994 року в колгоспі «Україна»; - зобов`язати нарахувати пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 7 серпня 2022 року із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 1 січня 1980 року по 8 листопада 1980 року і з 16 листопада 1982 року по 19 лютого 1994 року в колгоспі «Україна».

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування при призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 1 січня 1980 року по 8 листопада 1980 року і з 16 листопада 1982 року по 19 лютого 1994 року.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 пенсію за віком призначено з 07.08.2022 відповідно до статті 26 Закону №1058-IV. До страхового стажу не зараховано: - період роботи у колгоспі «Україна» з 01.01.1980 по 08.11.1980, з 16.11.1982 по 19.02.1994, оскільки у відомостях про трудову участь у громадському господарстві некоректно занесено дату та номер документу на підставі чого внесено запис, та некоректно занесено запис про реорганізацію колгоспу. Посилається на те, що 21.02.2023 через засоби вебпорталу Пенсійного фонду України до Головного управління звернувся ОСОБА_1 із заявою щодо перерахунку пенсії. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Страховий стаж позивача за результатами перерахунку становить 30 років 03 місяці 01 день. До страхового стажу не враховано: - період роботи з 01.01.1983 по 09.02.1994 у колгоспі «Україна» у зв`язку з недотриманням вимог п.11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для перерахунку пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 28.02.2023 №01 по зверненню від 21.02.2023 ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачу в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи з 1 січня 1980 року по 8 листопада 1980 року та з 16 листопада 1982 року по 19 лютого 1994 року в колгоспі «Україна».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 20.01.2001.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 11.07.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсію за віком призначено з 07.08.2022 відповідно до статті 26 Закону №1058-IV. До страхового стажу не зараховано: - період роботи у колгоспі «Україна» з 01.01.1980 по 08.11.1980, з 16.11.1982 по 19.02.1994 відповідно до записів трудової книжки від 27.10.1980 серія НОМЕР_2 , оскільки у відомостях про трудову участь у громадському господарстві некоректно занесено дату та номер документу на підставі чого внесено запис, та некоректно занесено запис про реорганізацію колгоспу.

У наступному ОСОБА_1 звернувся через засоби вебпорталу до ГУ ПФУ із заявою від 21.02.2023 щодо перерахунку пенсії.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 28.02.2023 №01 про відмову у перерахунку пенсії.

Указаним рішенням позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку. Зазначено, що страховий стаж заявника до перерахунку врахований до 28.02.2019 становить 30 років 3 місяці 1 день. За доданими документами до страхового стажу не враховано період роботи з 01.01.1983 по 09.02.1994 у колгоспі «Україна». Зазначено, що для зарахування цього періоду роботи необхідно надати уточнюючи довідки з підприємств або архівних установ. На підставі цього вирішено відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з недоотриманням вимог п. 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для перерахунку пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, а саме колгосп «Україна».

Позивачем до суду надана копія трудової книжки позивача НОМЕР_3 , в якій наявні записи: № 1 щодо прийняття позивача 01.01.1980 на роботу у колгосп «Україна»; №№ 2-3 щодо служби позивача в лавах Радянської армії у період з 08.11.1980 по 18.11.1982; №№ 4-7 щодо роботи позивача у період з 01.01.1983 по 27.08.1999 у колгоспі «Україна» (у наступному КСП «Україна»).

Відповідно до копії військового квитка позивача НОМЕР_4 , виданого 09.11.1980, судом, позивач проходив службу в лавах Радянської армії у період з 09.11.1980 по 15.11.1982.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності не зарахуванням спірних періодів роботи до загального страхового стажу.

Відповідно до ч 1 ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) установлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Частинами 1 і 2 ст. 24 Закон № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч. 1 і ч 2 ст. 56 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, про що зазначено в ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, час роботи за фактичною тривалістю в колгоспі за період після 1965 року враховуються за наявності відомостей про не виконання членом колгоспу без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Відповідно до п. 18 Постанови Ради Міністрів СРСР і Загальнорадянської центральної ради професійних спілок від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робочих та службовців» було передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників, передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб роботодавця, а не на працівника.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи є рішення Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.02.2023 №01 про відмову в перерахунку пенсії, однак це рішення не є спірним і позивачем окремо не оскаржується. Позивач оскаржує дії відповідача щодо не зарахування певних періодів при призначенні пенсії, що є належним способом захисту його прав.

Позивач у періоди з 01.01.1980 по 07.11.1980, з 01.01.1983 по 19.02.1994 працював у колгоспі Україна (у наступному КСП «Україна», що підтверджується відповідними записами в копії трудової книжки, тому ГУ ПФУ безпідставно не зарахувало до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1980 по 07.11.1980 і з 01.01.1983 по 19.02.1994.

8 листопада 1980 року не може бути зараховане до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці наявний запис про службу в Радянський армії з цієї дати, але ці відомості спростовуються військовим квитком позивача, відповідно до якого він проходив військову службу з 09.11.1980 по 15.11.1980.

Період з 16 листопада 1982 року по 31 грудня 1982 року не може бути зараховано до страхового стажу позивача, оскільки відповідно до запису № 4 його трудової книжки після служби в Радянській армії він прийнятий на роботу 01.01.1983.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції № від 12.03.2023 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 1073,60 грн.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 536,80 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання незаконними дій і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначені пенсії до страхового стажу періодів роботи з 1 січня 1980 року по 7 листопада 1980 року і з 1 січня 1983 року по 19 лютого 1994 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту призначення (з 7 серпня 2022 року) із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 1 січня 1980 року по 7 листопада 1980 року і з 1 січня 1983 року по 19 лютого 1994 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму судових витрат у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Повне рішення суду складено 7 квітня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков