Справа № 460/14849/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/14849/21 пров. № А/857/17880/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року (головуючий суддя: Махаринець Д.Є., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

фізична особа-підприємць ОСОБА_1 , 29.10.2021 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № 05 від 08.10.2021 на суму 17000,00 грн за платежем: «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування».

Обґрунтовує позов тим, що граматичний аналіз кінцевої дати, «до 06.04.2021», дії ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями, положень Цивільного кодексу України, Європейської конвенції про обчислення строків, свідчить, що висновок викладений в Акті № 000796 від 15.09.2021, яким встановлено порушення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без придбання відповідних ліцензій є помилковим.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке є необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на те, що позивач отримав ліцензію на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2000820, термін дії якої з 06.04.2020 по 06.04.2021, тобто термін дії ліцензії закінчився 05.04.2021. Оскільки, позивач 06.04.2021 здійснював продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а тому контролюючим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» № 05 від 08.10.2021 на суму 17000,00 грн за платежем: «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування».

Позивачка, 15.02.2023 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.07.1997 зареєстрована як фізична особа-підприємець. Вид діяльності: 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (основний), 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 56.30 Обслуговування напоями.

Ці обставини підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу від 06.09.2021 №1661-п та направлень від 06.09.2021 № 2557/17-00-07-05-16, № 2555/17-00-07-05-16 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 16.09.2021 № 000796.

В акті зафіксовано наступні порушення, зокрема, ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального».

За результатами виявлених порушень, контролюючим органом 08.10.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № 05, яким до позивачки застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням контролюючого органу, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2021 № 09, яким до позивача застосовані фінансові санкції в загальному розмірі 17000,00 грн, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем не було допущено порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензії 06.04.2021.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР), зокрема, визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями.

Відповідно до статті 1 Закону № 265/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно зі статтею 15 Закону № 265/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних, зобов`язаний отримати відповідну ліцензію, яка оформлена на бланках із наявними в них відомостями, зокрема терміну її дії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час фактичної перевірки позивачки, відповідачем встановлено, що 06.04.2021 здійснювалася реалізація алкогольних напоїв на загальну суму 853,00 грн, без наявності відповідної ліцензії.

Факт реалізації 06.04.2021 алкогольних напоїв у магазині, де здійснювалася перевірка, позивачка не заперечує.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що у позивачки була наявна ліцензія на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2000820, дата реєстрації 06.04.2020, з терміном дії з 06.04.2020 до 06.04.2021 (а. с. 25).

Контролюючий орган уважаючи, що позивачка 06.04.2021 не мала права реалізовувати підакцизні товари, визначені у цій ліцензії, у зв`язку із закінченням терміну її дії, застосував до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначальним фактором для правильного вирішення цієї справи є встановлення терміну дії вказаної ліцензії, отриманої позивачкою.

Як зазначалося вище, судом апеляційної інстанції, згідно із наведеними положеннями Закону № 481/95-ВР, строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається повноваженим органом на один рік.

У позивачки була наявна ліцензія на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2000820, дата реєстрації 06.04.2020, з терміном дії з 06.04.2020 до 06.04.2021, яка видана Головним управлінням ДПС у Рівненській області.

Отже, терміни дії ліцензії були особисто встановлені контролюючим органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що законодавець в Цивільному Кодексі України виокремлює як поняття «строку» так і «терміну», які не є тотожними.

Так, під «терміном» слід розуміти певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а під «строком» певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Отже у спірних правовідносинах, слід послуговуватись визначенням «терміну» наведеному у частині другій статті 252 Цивільного кодексу України, згідно якої термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі «dies a quo» і спливають опівночі «dies ad quem».

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день «dies ad quem» є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає «dies a quo», або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного, зокрема, самостійного зазначення контролюючим органом у ліцензії кінцевої дати дії «до 06.04.2021», положень Цивільного кодексу України та Європейської конвенції про обчислення строків, висновки суду першої інстанції щодо недопущення позивачкою порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару в останній день чинності ліцензій 06.04.2021 є правильними.

Аналогічні висновки щодо обрахунку терміну дії ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями, викладено у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16, від 22.05.2018 у справі № 815/1733/16, від 06 травня 2021 року справа № 820/6160/16.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 460/14849/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш