Справа № 420/12353/22
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/12353/22
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.08.2022 року №288-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », яким йому 01.08.2022 року припинено державну службу та звільнено з посади заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, інформаційно-аналітичного забезпечення та опрацювання податкових ризиків управління податкового адміністрування фізичних осіб;

поновити на займаній посаді у Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області з 01.08.2022 року;

стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.08.2022 року по день прийняття рішення суду у даній справі із розрахунку 1075,98 грн. за кожен робочий день вимушеного прогулу з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів;

звернути до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнути середній заробіток за один місяць у розмірі 24 747,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його звільнено у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади державної служби, внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

В свою чергу позивач вказує, що таке формулювання підстав для звільнення створює юридичну невизначеність, оскільки містить дві окремі підстав для звільнення, визначених Законом України «Про державну службу». Таким чином відповідачем не було визначено, на якій підставі відбулось звільнення: через зміну структури чи штатного розпису.

На думку позивача, відсутність конкретизації підстави звільнення вже є достатньою обставиною для скасування оскаржуваного наказу.

Крім того, позивач заперечує факт настання змін в організаційній структурі та штатному розписі, оскільки відповідно до нової організаційної структури відділ, у якому він обіймав посаду, був розділений на дві окремі структурні одиниці, збільшено штат з 5 до 8 осіб, однак залишені ті ж самі функції.

Також зазначив, що при попередженні про наступне звільнення йому не було запропоновано рівнозначну посаду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судом було встановлено, що позивачеві при врученні попередження про припинення державної служби від 29.06.2022 року було запропоновано чотири вакантні посади державної служби, одна з яких рівнозначна категорії «Б» підкатегорії «Б3», однак позивач від них відмовився. Додатково в день звільнення було запропоновано ще 21 посаду державної служби, серед них три посади підкатегорії «Б3», проте від запропонованих посад ОСОБА_1 також відмовився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі апелянт навів доводи, які за суттю та змістом повторюють обґрунтування позовної заяви.

Наголошено на відсутності факту скорочення посади, яку позивач обіймав до звільнення, оскільки на неї призначено особу, яка обіймала посаду його заступника. Відповідні обставини не були досліджені в належній мірі судом першої інстанції. Також не було з`ясовано, які зміни в організації праці та виробництва мали місце.

Окремо зазначено про відсутність серед запропонованих посад рівнозначних.

Від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 07.07.2021 року №636-О ОСОБА_1 з 08.07.2021 року призначено на посаду заступника начальника відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального (т.1 а.с.125).

З 14.07.2021 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, інформаційно-аналітичного забезпечення та опрацювання податкових ризиків управління податкового адміністрування фізичних осіб (т.1 а.с.12).

29.06.2022 року ОСОБА_1 ознайомлено з попередженням про припинення державної служби у зв`язку з введенням в дію нової структури та нового штатного розпису Головного управління ДПС у Хмельницькій області. Відповідно до додатку, до попередження запропоновано чотири вакантні посади, однак позивач відмовився від переведення на будь-яку з них (т.1 а.с.174).

01.08.2022 року ОСОБА_1 додатково запропоновано 22 вакантні посади державної служби, від призначення на які він відмовився (т.1 а.с.175-176).

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.08.2022 року №288-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», а також на підставі попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 від 29.06.2022 року, додатку до попередження про припинення державної служби ОСОБА_1 від 01.08.2022 року, позивача звільнено з 01.08.2022 року з посади заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, інформаційно-аналітичного забезпечення та опрацювання податкових ризиків управління податкового адміністрування фізичних осіб, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців (т.1 а.с.16).

Вважаючи протиправним своє звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частин першої, другої статті 5 цього Закону правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Порядок припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення передбачений статтею 87 Закону України «Про державну службу». Відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону, однією із підстав припинення державної служби є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Частиною п`ятою статті 22 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 цього Закону державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 Закону державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників (далі - КЗпП України). Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (частина друга статті 1 КЗпП України). Статтею 5-1 КЗпП України визначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Так, пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено декілька самостійних підстав для розірвання трудового договору з працівником за ініціативою власника, як при ліквідації, так і реорганізації чи скороченні чисельності працівників або скороченні штату працівників.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, в структурі Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яка діяла до 02.05.2022 року, було 10 управлінь та 78 відділів. Відповідно до структури податкового органу, яка діяла з 02.05.2022 року, до його складу входить 12 управлінь та 75 відділів (т.2 а.с.164-169).

Позивач до свого звільнення обіймав посаду начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, інформаційно-аналітичного забезпечення та опрацювання податкових ризиків в управлінні податкового адміністрування фізичних осіб.

Відповідно до організаційної структури ГУ ДПС, яка діяла до 02.05.2022 року, до складу Управління податкового адміністрування фізичних осіб входило 8 відділів, а з 02.05.2022 року 12 відділів та 1 сектор, однак «відділ адміністрування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, інформаційно-аналітичного забезпечення та опрацювання податкових ризиків» у новій структурі відсутній, а наявні «відділ адміністрування податку на доходи фізичних осіб та адміністрування єдиного внеску» та «сектор координації та інформаційно-аналітичного забезпечення».

З огляду на зазначене судова колегія констатує факт зміни внутрішньої організаційної структури юридичної особи у зв`язку з введенням в дію нового штатного розпису та, як наслідок, скорочення посади, яку обіймав позивач, тому у відповідача були наявні підстави для його звільнення відповідно до частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

В свою чергу, як вже було зазначено, положення частини третьої статті 87 Закону №889-VIII унормовують, що суб`єкт призначення або керівник державної служби одночасно з попередженням про звільнення пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Державний службовець звільняється у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Тобто роботодавець зобов`язаний попередити працівника про наступне вивільнення та одночасно з цим запропонувати йому вакансії, яким відповідає працівник.

Позивач наполягає, що у ГУ ДФС був обов`язок першочергово запропонувати йому посаду заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб та адміністрування єдиного внеску, як максимально наближену за функціональними обов`язками.

В свою чергу, судова колегія за наслідком ретельного дослідження Положення про відділ адміністрування податку на доходи фізичних осіб та адміністрування єдиного внеску, затвердженого 21.06.2022 року, зазначає, що відповідно до п.4.3 Положення на посаду заступника начальника управління начальника відділу призначається особа, яка, серед іншого, повинна мати вищу освіту фінансово-економічного спрямування освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» (т.4 а.с.96-115).

Судова колегія з матеріалів справи вбачає, що позивач отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство», тому погоджується з доводами відповідача, що відсутність освіти фінансово-економічного спрямування не дозволяла позивачу бути переведеним на посаду заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб та адміністрування єдиного внеску (т.1 а.с.109-111).

Разом з тим, судова колегія з матеріалів справи встановила, що одночасно з попередженням про припинення державної служби 29.06.2022 року позивачеві було запропоновано чотири вакантні посади державної служби:

заступника начальника відділу регіонального кластеру управління податкових сервісів ГУ ДПС (категорія посади державної служби «Б», підкатегорія «Б3»;

головного державного інспектора відділу - регіонального кластеру управління податкових сервісів ГУ ДПС у Хмельницькій області (категорія посади державної служби «В»);

головного державного інспектора сектору правового супроводження діяльності управління правового забезпечення ГУ ДПС у Хмельницькій області (категорія посади державної служби «В»)

головного державного інспектора Хмельницького відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Хмельницькій області тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника (категорія посади державної служби «В»), від переведення на які позивач відмовився, про що міститься його особистий підпис (т.1 а.с. 174).

Додатково 01.08.2022 року позивачеві було запропоновано ще 22 вакантні посади державної служби, серед них три посади підкатегорії «Б3», проте від переведення на жодну із запропонованих посад ОСОБА_1 відмовився(т.1 а.с.175-176).

Таким чином матеріалами справи доведено, що при попередженні про припинення державної служби та при звільненні ОСОБА_1 з боку ГУ ДПС у Хмельницькій області було здійснено комплекс заходів, направлених на забезпечення позивача можливістю продовжити державну службу з урахуванням його кваліфікації, однак від переведення на жодну із запропонованих посад він відмовився.

При цьому судом першої інстанції вірно зазначено про відсутність з боку ОСОБА_1 повідомлень про намір продовжити державну службу чи незгоду з її припиненням, що окремо вказує на відсутність зацікавленості позивача в подальшому перебуванні в штаті ГУ ДПС у Хмельницькій області станом на червень-серпень 2022 року, та доводить виключне бажання позивача бути переведеним без конкурсу на посаду заступника начальника управління начальника відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб та адміністрування єдиного внеску, якій він не відповідає за кваліфікаційними вимогами.

Резюмуючи викладене, судова колегія не встановила порушень процедури звільнення позивача, тому вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору.

Оскільки судом першої інстанції встановлено всі обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.