Справа № 120/3641/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2023 р. Справа № 120/3641/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в м. Вінниці в порядку письмового провадження без виклику учасників справи заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Михайловим Глібом Вадимовичем, про забезпечення позову до подання позовної заяви; інші особи, які можуть отримати статус відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:
05.04.2023 до Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви за підписом адвоката Михайлова Гліба Вадимовича (далі - представник заявника, адвокат) діючого в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ,) за змістом якої останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 , в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи подану заяву про забезпечення позову на її відповідність встановленим нормами КАС України вимогам, дотримання яких є необхідним для прийняття її до розгляду, суд враховує наступне.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову визначено у статті 152 КАС України. Зокрема, така заява подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, всупереч положень вказаної норми, подана заява не містить жодних відомостей, крім коду ЄДРПОУ, про військову частину НОМЕР_1 , тобто про особу, яка може в подальшому набути статус відповідача, зокрема: її місцезнаходження (поштову адресу), номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.

Наведений недолік є суттєвим, позаяк відсутність таких відомостей унеможливлює суд здійснювати повідомлення такої особи у визначеному процесуальним законом порядку та спосіб.

Окрім того, після одержання заяви про забезпечення позову судом також з`ясовано, що вона подана та підписана особою (представником), повноваження якої не підтвердженні належними доказами.

Так, відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Як зазначено у частині першій статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При цьому, за приписами частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 (з наступними змінами) затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі - Положення № 41).

За змістом пунктів 2, 6, 7 Положення № 41 (із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118) ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

При цьому, згідно п. 3 Положення № 41 в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1 до Положення № 41). І одним із обов`язкових його реквізиті є двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ (п.п 12.13 п. 12 Положення № 41).

Відповідно до пункту 11 цього Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Як зазначено у частині 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Отже, аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника заявника (позивача), яким є адвокат, в адміністративному судочинстві повинні бути підтверджені довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 59 КАС України).

При цьому, зазначені докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно чинності уповноваження представника на момент вчинення ним певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом делегованих повноважень. Наявність у суду належних доказів дійсної волі учасника справи на уповноваження певної особи на представництво є обов`язковим для реалізації права на звернення до суду та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 823/2373/18 та ухвалі від 07.10.2019 у справі № 562/1850/19.

Так, судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана та підписана представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Михайловом Г.В., однак на підтвердження своїх повноважень на право представництва інтересів заявника адвокатом не додано ні довіреності ні ордера, виданого відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Відсутність таких документів також підтверджується переліком додатків до заяви про забезпечення позову.

При цьому суд звертає увагу, що надана адвокатом Михайловим Г.В. копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 815 від 14.08.2012, а також копія договору про надання правничої допомоги б/н від 28.03.2023 не є тими документами, що підтверджують право на подання заяви про забезпечення позову до суду в інтересах заявника, оскільки, як вже зазначалось судом, згідно з частиною 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються лише двома видами документів: довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відтак, вказані обставини не дають можливості підтвердити повноваження адвоката на представництво інтересів заявника у Вінницькому окружному адміністративному суді та на підписання від імені ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

З огляду на викладене суд вважає, що оскільки подана до суду заява від імені заявника (позивача) підписана особою його представником адвокатом Михайловим Г.В., яким не надано належний документ (ордер) на підтвердження своїх повноважень у встановленому законом порядку, тому наявні підстави для висновку про відсутність у представника повноважень на звернення до суду від імені заявника.

Згідно із частиною 7 статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 вказаного Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, відповідно до вимог, що викладені в пункті 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Виходячи із приписів частини шостої статті 7 КАС України щодо застосування судом закону за аналогією, підстави для повернення заяви про забезпечення позову слід визначати також загальними нормами статті 169 КАС України.

Таким чином, оскільки подана до суду заява про забезпечення позову не відповідає усім вимогам статті 152 КАС України, а також підписана представником - адвокатом, який не надав належних доказів на підтвердження своїх повноважень як представника заявника ОСОБА_1 у Вінницькому окружному адміністративному суді, то таку заяву відповідно до положень частини 7 статті 154, пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України належить повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 7, 55, 57, 59, 150-154, 169, 243, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Михайловим Глібом Вадимовичем, про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву про забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович