Справа № 400/1929/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 р. № 400/1929/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Бульби Н.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-273 Кодексу адміністративного судочинства, у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,
до третя особаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про:визнання протиправними та скасування постанов від 30.01.2023, 15.02.2023 ВП № 70835010; зупинення ВП № 70835010,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Миколаївській області звернулось до адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов від 30.01.2023 ВП № 70835010 про стягнення виконавчого збору, від 15.02.2023 ВП № 70835010 про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, при цьому державний виконавець не виконав примусові дії, передбачені ст. ст. 10, 63 Закону, а тому виконавчий збір не може стягуватись, бо виконавцем не здійснено жодної примусової дії, з якими ч. 1 ст. 27 Закону пов`язує стягнення такої виплати. Також зазначає, що рішення суду виконано частково, а тому позивач не ухиляється від виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито провадження у справі та залучено ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Відповідач надіслав до суду відзив по справі, заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до норм діючого законодавства підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є сам факт відкриття виконавчого провадження, а не вчинення виконавчих дій. Жодного посилання на винесення постанови про стягнення виконавчого збору у зв`язку із проведенням заходів примусового характеру норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять в собі. В своїй позовній заяві боржник визнає факт невиконання ним рішення суду. Факт невиконання також підтверджується відповідним актом державного виконавця від 15.02.2023 та заявою стягувача від 28.03.2023. Тому винесена постанова від 15.02.2023 про накладення штрафу також є обґрунтованою та законною.

Від третьої особи не надходило до суду будь-яких пояснень чи заяв по справі.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 287 КАС України, та з врахуванням введеного на території України воєнного стану згідно Указу Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в письмовому провадженні, на підставі матеріалів справи.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі №400/2160/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 38 діб; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 38 діб.

На виконання вищезазначеного рішення 23.01.2023 судом видано виконавчий лист.

30.01.2023 головним державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70835010 з виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 400/2160/22.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановив строк для виконання 10 робочих днів.

Також, 30.01.2023 головним державним виконавцем Відділу винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 26 800,00 грн ВП № 70835010.

Головним державним виконавцем встановлено невиконання без поважних причин боржником рішення, про що складено акт державного виконавця від 15.02.2023.

15.02.2023 за невиконання без поважних причин рішення суду відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 гривень.

Ухвалюючи рішення у справі рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 3 та 4 ст. 27 Закону встановлено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 Закону передбачено вичерпний перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується за виконавчими документами при примусовому виконанні, а саме: виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, відповідно до Закону, стягнення виконавчого збору не залежить від фактичного виконання рішення державним виконавцем за виконавчим документом.

А тому, державним виконавцем Відділу правомірно було винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 30.01.2023 ВП № 70835010 з боржника.

До того ж, 15.02.2023 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно матеріалів справи, головним державним виконавцем встановлено невиконання без поважних причин боржником рішення у встановлений строк, про що складено акт державного виконавця від 15.02.2023 року.

Позивач зауважує, що рішення суду виконано частково, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області не може нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку, оскільки відсутні реквізити її карткового рахунку та зв`язок з нею відсутній. На лист щодо надання реквізитів карткового рахунку, відповідь ОСОБА_1 не надала.

Зазначені доводи суд не бере до уваги, оскільки доказів, на підтвердження вказаних обставин, до суду не надано, а посилання відповідача на лист, адресованій ОСОБА_1 не є належним доказом, оскільки відсутнє підтвердження його направлення адресату.

Крім того, 28.03.2023 ОСОБА_1 подала до відповідача заяву, в якій зазначає, що рішення суду до цього часу не виконано, а також те, що реквізити її рахунку у банку відомі Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області та вона перебуває на зв`язку з боржником.

За таких обставин, враховуючи те, що рішення суду боржником не виконано у встановлений законом строк, то відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу на боржника.

Отже, державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 157, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ) про визнання протиправними та скасування постанов від 30.01.2023 ВП №70835010 та від 15.02.2023 ВП №70835010 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.О. Бульба