Справа № 500/4770/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/4770/22 пров. № А/857/3847/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Мандзій О.П.), ухвалене в порядку письмового провадження в м.Тернопіль 15 лютого 2023 року, повне судове рішення складено 15 лютого 2023 року, у справі №500/4770/22 за позовом ОСОБА_1 до Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

30.12.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Завірюха А.П. від 09.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61605225 у розмірі 65 799,70 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, - пов`язується саме з початком примусового виконання. Суд першої інстанції вказав, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Суд першої інстанції зазначив, що чинним законодавством не передбачено обов`язку перевірки виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Суд першої інстанції вказав, що стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови та дійшов висновку, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору не порушує прав позивача, оскільки необхідність його фактичного стягнення, - вирішується державним виконавцем в процесі виконання чи після закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на виконання одного рішення суду рішення Лановецького районного суду від 13 липня 2010 року у справі №2-154/10 (з урахуванням додаткового рішення Лановецького районного суду від 25.01.2018 у справі №2-154/10), судом видано два документи 06.08.2010 та 22.10.2019, у яких боржником вказано одну й ту ж особу ОСОБА_1 . Скаржник вказує, що в обох виконавчих документах викладено одну і ту ж резолютивну частину рішення суду, а тому видача судом в одній справі декількох виконавчих документів на одного і того ж боржника не змінює того факту, що сума, яка підлягає примусовому стягненню на підставі рішення суду у справі №2-154/2010, є одною. Скаржник зазначає, що сума примусового стягнення не змінилась. Скаржник вважає, що оскільки у виконавчому провадженні №52203560 державним виконавцем постановою від 08.11.2022 вже нараховано виконавчий збір в розмірі 10% від суми, яка підлягала примусовому стягненню на підставі рішення Лановецького районного суду Тернопільської області у справі №2-154/10, а тому прийнявши 09.11.2022 постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61605225, якою знову нараховано виконавчий збір у розмірі 10% від суми, яка підлягає примусовому стягненню на підставі рішення Лановецького районного суду Тернопільської області у справі №2-154/10, державний виконавець допустив подвійне стягнення виконавчого збору. Вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини у справі та, як наслідок, неправильно вирішив спір по суті.

Враховуючи положення статтей 311 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 09.11.2022 державним виконавцем Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Завірюхою А.П. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №61605225 на виконання постанови від 23.03.2020, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-154/10, виданого 22.10.2019 Лановецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 83257,03 доларів США, що станом на 13 липня 2010 року згідно курсу Національного банку еквівалентно 657 996 (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 96 коп. (у тому числі 69000 доларів США - заборгованість по кредиту, заборгованість по прострочених відсотках - 13280,87 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 976,16 доларів США), шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_2 , та передане ним згідно нотаріально посвідченого 20.07.2007 та зареєстрованого за №1739 іпотечного договору, нерухоме майно: - нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м; - земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0.06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 20040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; - трьохкімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м. Керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 65 799,70 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з статтею 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VІІІ, в редакції чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61605225, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми, яка підлягає стягненню.

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5), в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Системний аналіз положень статті 26, статті 27 Закону №1404-VIII, Інструкції №512/5 в аспекті спірних правовідносин, дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документа. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Верховний Суд у постановах від 28 квітня 2020 року (справа №480/3452/19), від 20 листопада 2019 року (справа №480/1558/19) зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови.

Отже, після набуття чинності змінами до частини 2 статті 27 Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови, не пов`язується із фактично стягнутою виконавцем сумою, а обчислюється у відсотках від суми, яка підлягає стягненню.

Разом з тим, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, видається лише один виконавчий лист.

Водночас, з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.07.2010 у справі №2-154/2010 задоволено позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 , на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (рахунок № НОМЕР_1 у Тернопільському обласному управлінні ВАТ «Державний ощадний банк України», , МФО 338545) 657996 (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 96 коп. Вказану заборгованість стягнуто шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_2 , та передане ним в іпотеку згідно іпотечного договору від 20.07.2008 та зареєстрованого нерухоме майно: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної з торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м; земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м. (а.с.36-37)

06.08.2010 Лановецький районний суд Тернопільської області видав виконавчий лист у справі №2-154/2010 на виконання рішення суду від 13.07.2010, боржником у виконавчому листі зазначено позивача. (а.с.51-52)

13.09.2016 головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №52203560, з примусового виконання виконавчого листа № 2-154/10 від 06.08.2010, виданого Лановецький районний суд Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 657996,96 грн. боргу. Вказано, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк таке буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій. (а.с.8)

В подальшому, додатковим рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 25.01.2018 резолютивну частину рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 13.07.2010 в цивільній справі №2-154/10 викладено в іншій редакції: «Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 , на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (рахунок № НОМЕР_1 у Тернопільському обласному управлінні ВАТ «Державний ощадний банк України», , МФО 338545) 83257,03 доларів США, що станом на 13 липня 2010 року, згідно курсу Національного банку еквівалентно 657996 (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 96 коп. (у тому числі 69000 доларів США - заборгованість по кредиту, заборгованість по прострочених відсотках 13280,87 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків 976,16 доларів США), шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_2 , та передане ним, згідно нотаріально посвідченого 20.07.2007 та зареєстрованого за № 1739 іпотечного договору, нерухоме майно: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної з торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м.; земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0.06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м.» (а.с.38-39).

03.10.2019 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні №52203560, а саме: резолютивну частину викладено відповідно до додаткового рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 25.01.2018 в цивільній справі №2-154/10 (а.с.80).

22.10.2019 Лановецький районний суд Тернопільської області видав виконавчий лист у справі №2-154/10 на виконання зазначеного додаткового рішення, боржником у виконавчому листі зазначено позивача.

20.03.2020 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61605225 з примусового виконання виконавчого листа №2-154/10, виданого 22.10.2019 Лановецьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 , на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (рахунок № НОМЕР_1 у Тернопільському обласному управлінні ВАТ «Державний ощадний банк України», , МФО 338545) 83257,03 доларів США, що станом на 13 липня 2010 року, згідно курсу Національного банку еквівалентно 657996 (шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 96 коп. (у тому числі 69000 доларів США - заборгованість по кредиту, заборгованість по прострочених відсотках 13280,87 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату відсотків 976,16 доларів США), шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_2 , та передане ним, згідно нотаріально посвідченого 20.07.2007 та зареєстрованого за № 1739 іпотечного договору, нерухоме майно: нежиле приміщення (приміщення складу з підвальним приміщенням), що знаходиться в АДРЕСА_1 , (розташоване на земельній ділянці для роздрібної з торгівлі та комерційних послуг розміром 0,06602 га) загальною площею 393,80 кв.м.; земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг розміром 0.06602 га, кадастровий номер земельної ділянки 020040153, розташована на території Лановецької міської ради в АДРЕСА_1 ; трьох кімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,загальною площею 69,40 кв.м, житлова площа - 46 кв.м. Постановлено також стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 65799,70 грн.

31.08.2021 державним виконавцем Збаразького відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 61605225 (а.с.103).

15.09.2021 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 61605225 (а.с.108).

08.11.2022 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52203560, постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 62 843,57 грн. (частково виконавчий збір на суму 2956,13 грн. було стягнуто Постановою від 20.12.2019 у ВП №52503560 ).

Проте, 09.11.2022 державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районні Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №61605225 постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 65799,70 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що виконавчі провадження відкрито на підставі абсолютно різних виконавчих документів, які відповідають вимогам Закону.

Разом з тим, аналіз документів у виконавчому провадженні ВП №61605225 та у виконавчому провадженні ВП №52203560 дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що такі стосуються примусового виконання судового рішення, у яких зазначено ідентичні резолютивні частини судового рішення: ідентичні заходи примусового виконання, та стосуються одних і тих самих сторін виконавчого провадження (боржника та стягувача).

Судом апеляційної інстанції враховано, що 20.12.2019 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних у ВП №52203560, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме зазначено сума коштів до стягнення за ВД 657 996,96 грн.

Окрім того, 20.12.2019 державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесена постанова про стягнення виконавчого збору ВП №52203560 відповідно до якої постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 2956,13 грн.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на час розгляду цієї справи наявні два виконавчі провадження (ВП №52203560 та ВП №61605225) з однаковими сторонами виконавчого провадження, з ідентичними за змістом резолютивними частинами рішень, що передбачають заходи примусового виконання, та предметом яких, окрім іншого, є стягнення з позивача виконавчого збору за примусове виконання судового рішення у цивільній справі №2-154/10, яке за своєю суттю, за обставин, які склались у цій справі, є стягненням подвійної суми, що не передбачено чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження, серед іншого, здійснюється з дотриманням такої засади як справедливість. В свою чергу встановлена судом обставина може розглядатися як накладання непропорційного і надмірного тягара на боржника, що зачіпає його право власності, гарантоване статтею 41 Конституції України і статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист людських прав і основоположних свобод. Крім того, ця ситуація здатна підважити засади виконавчого провадження та порушити такі стрижневі елементи верховенства права як правова визначеність і повага до людських прав.

При цьому, відмова судовими рішеннями у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання вказаного виконавчого листа 22.10.2019 №2-154/10, виданого Лановецьким районним судом Тернопільської області в порядку виконання додаткового рішення суду від 25.01.2018 таким, що не підлягає виконанню, вказаних обставин не спростовує та не може розглядатись судом апеляційної інстанції як самодостатня підстава для визнання правомірним стягнення виконавчого збору.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що приймаючи від 09.11.2022 постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61605225 у розмірі 65 799,70 грн. державний виконавець Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Завірюха А.П. діяв всупереч законодавчим нормам, необґрунтовано та непропорційно, а тому така є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Щодо судових витрат, то відповідно до положень статті 139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 241, 243, 287, 308, 311, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі №500/4770/22 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Завірюха А.П. від 09.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61605225 у розмірі 65 799,70 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шумського відділу Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місце знаходження: вулиця Шевченка, 3, м.Шумськ, Тернопільська області, 47101, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 992 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) 40 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції 0.0..1 від 29.12.2022, та 1488 грн. (тисячу чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок) 60 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції 0.0..2 від 20.02.2023.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк