Справа № 380/655/23
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/655/23
У Х В А Л А

з питань стягнення середнього заробітку

за час затримки виконання рішення суду

06 квітня 2023 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянув в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

у с т а н о в и в:

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням суду від 28.02.2023 року позов задоволено (набрання законної сили 28.02.2023).

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду 05.04.2023 від позивача надійшла заява про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що Департамент патрульної поліції добровільно не виконує рішення суду в частині негайного поновлення позивача на службі, стягнення на користь заявника коштів за час вимушеного прогулу (за 1 місяць) звернуто судом до негайного виконання.

При вирішенні заяви позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 адміністративний позов задоволено повністю.

Суд зокрема вирішив:

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 05.12.2022 № 641 Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 1562 від 19.12.2022 о/с по особовому складу по управлінню патрульної поліції у Львівській області в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції з 20.12.2022.

Стягнути з Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2022 по 28.02.2023.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати розподілу не підлягають.

28.02.2023 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі лист у справі №380/655/23 про поновлення ОСОБА_1 з 20.12.2022 на службі на посаді на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2022 по 28.02.2023.

Починаючи з дня проголошення 28.02.2023 судового рішення по дату винесення 20.03.2023 наказу про поновлення на посаді, заявником на адресу ДПП та УПП у Львівській області поштовим, електронним зв`язком, а також наручно неодноразово подавались заяви про виконання судового рішення та допуск позивача до служби.

Докази наведеної обставини, а саме копії звернень та рапортів заявника датовані 28.02.2023 (три звернення), 16.03.2023 (одне звернення), 20.03.2023 (два звернення) долучені до матеріалів заяви.

20.03.2023, не зважаючи на судове рішення від 28.02.2023, наказом ДПП № 289 о/с скасовано відповідний пункт наказу про звільнення заявника зі служби, з поновленням останнього на посаді.

З вказаним наказом заявник ознайомився 23.03.2023, та з наступного дня, 24.03.2023 заступив на службу.

В період з 01.03.2023 (з наступного дня після видачі судового рішення) до 24.03.2023, (дня заступлення на службу), заявник упродовж 23 днів позивач перебував у вимушеному прогулі через невиконання відповідачем рішення суду про негайне поновлення на службі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Пунктом 34 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП України не містить жодних застережень, що власник або уповноважений ним орган може не відповідати за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію Про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У п.п. 46, 48, 51, 53, 54 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов`язок щодо його виконання.

Судом встановлено, що наказ про поновлення позивача на посаді на виконання рішення суду відповідачем було прийнято 20.03.2023, а тому враховуючи підстави подання даної заяви суд вважає, що ОСОБА_1 має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на посаді за період з 01.03.2023 (наступний за днем прийняття рішення судом) по 20.03.2023 (день видання наказу про поновлення).

Розрахунок середньомісячного заробітку розраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що для нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

На думку заявника, середній заробіток належить стягнути на користь позивача за період з 01.03.2023 по 24.03.2023, однак, суд не погоджується із такими доводами, оскільки, наказ про поновлення на роботі винесений відповідачем 20.03.2023 і цей день є першим робочим днем, за який позивачу нараховано грошове забезпечення, а тому вимушеним прогулом є період з 01.03.2023 по 20.03.2023 включно.

Отже, враховуючи обов`язковість виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді з моменту його ухвалення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді у період з 01.03.2023 по 20.03.2023.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заяву про стягнення заробітку за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі №380/655/23 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

заяву позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - задовольнити частково.

Стягнути Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 380/655/23 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді (службі) в поліції, за період з 01.03.2023 по 20.03.2023.

В решті позовних вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Сакалош