Справа № 556/746/23
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 556/746/23
Номер провадження 2-а/556/17/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення позовної заяви

06.04.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в особі судді Котик Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП від 14 листопада 2022 року.

За правилами адміністративного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

А як зазначено в ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За вимогами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

При цьому, відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 14 листопада 2022 року, однак позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 14.03.2023 (згідно штампу на конверті, в якому була позовна заява з додатками). До суду позов надійшов 17 березня 2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 березня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, залишено без руху, оскільки з позовною заявою про оскарження даної постанови позивач звернувся до суду після закінчення 10 денного строку на оскарження, визначеного законом та не подано заяви про поновлення строку звернення до суду і не зазначені причини та їх поважність пропуску зазначеного строку.
На виконання ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 березня 2023 року, позивачем на адресу суду надіслана заява про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом з тих підстав, що про існування спірної постанови він дізнався та ознайомився 27 лютого 2023 року, після отримання листа від Вараського відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №71019660 від 16.02.2023 року.

Оскаржувана постанова не була йому вручена безпосередньо відповідачем, у зв`язку з чим у нього була відсутня можливість вчасно оскаржити дану постанову №244 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає що дане клопотання задоволенню не підлягає, так як не містить доказів поважності причин його пропуску.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач 14.03.2023 звернувся до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду за захистом права зазначив, що 27 лютого 2023 року він ознайомився із оскаржуваною постановою, однак з адміністративним позовом звернувся 14.03.2023, тобто з пропущенням строку на оскарження.

Матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували дату отримання чи ознайомлення з оскаржуваною постановою позивачем, доказів оскарження постанови керівнику вищого рівня, та будь яких інших доказів пропуску строку звернення до адміністративного суду з дати винесення постанови 14.11.2022 до дати звернення до суду з позовом 14.03.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно норм ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Як зазначено в ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З приводу наведеного суд зазначає, що рішення про продовження чи поновлення процесуальних строків суд ухвалює на підставі належних обґрунтувань та поданих стороною доказів.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (N 3236/03 від 03.04.2008) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави". Суд також зауважує, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії» рішення від 21 лютого 1986 року, справа «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
При цьому день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли вона дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Таким чином, саме лише посилання на те, що позивач не отримував постанову , а ознайомився з нею 27 лютого 2023 року, не є підставою для поновлення строку.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій/вимог, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року в адміністративній справі №826/281/16 (адміністративне провадження № К/9901/16754/18).
Жодних доказів на підтвердження наведених позивачем обставин пропуску ним строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, та поважності таких причин, тобто таких, що об`єктивно перешкоджали зверненню позивача до суду у визначений законом строк, суду не представлено, з огляду на що суд не знаходить жодних підстав для визнання їх поважними.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року (заява N 28249/95).
У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Отже, з огляду на вищевикладені норми закону та встановлені обставини, суд вважає за необхідне визнати необґрунтованими наведені позивачем причини пропуску строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом та приходить до висновку про повернення позивачу позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.
При цьому, позивачу слід роз`яснити, що він не позбавлений можливості повернути собі сплачений судовий збір у разі зверненні до суду з відповідним клопотанням. Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП- повернути позивачу.
Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, через Володимирецький районний суд Рівненської області.

У відповідності до п.15.5) розділу У111 Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.