Справа № 545/2594/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 р.Справа № 545/2594/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Путря О.Г., м. Полтава, повний текст складено 25.01.23 року у справі № 545/2594/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №264669 від 01.07.2022 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2023 року у справі № 545/2594/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а висновок суду не відповідає обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2023 року у справі № 545/2594/22 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що поліцейським під час розгляду справи було порушено його право на захист, не було надано відповіді на подані позивачем клопотання. Зазначає, що судом першої інстанції проігнороване та не надано належної оцінки клопотанню про забезпечення участі прокурора у справі. Так, клопотання було цілком законним та більше того, дозволяло встановити, яким чином прокурор отримав доступ до записів з камер «безпечне місто», адже ці камери не належать прокуратурі та у прокуратури відсутнє право доступу чи користування ними. Також вважає, що судом проігноровано посилання позивача на те, що саме поліцейський затягував розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

За правилами ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 01.07.2022 року поліцейським 2 взводу 4 роти батальйону УПП в Полтавській області ДПП Коваленком М.О. винесена постанова серії БАВ № 264669 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн., в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 02.05.2022 року об 11 год. 38 хв. в м. Полтаві, по вул. 1100-річчя Полтави, 9, керуючи транспортним засобом Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», встановленого задля запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянці дороги з одностороннім рухом та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 (в) та розділ 33 ПДР України.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 264669 від 01.07.2022 року, звернувся з позовом до суду.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що оскаржувана постанова винесена з додержанням вимог КУпАП України, а тому є законною і не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно розділу 33 ПДР України, знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в`їзд усіх транспортних засобів серед іншого з метою запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що 01.07.2022 року поліцейським 2 взводу 4 роти батальйону УПП в Полтавській області ДПП Коваленко М.О. винесена постанова серії БАВ № 264669 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 02.05.2022 року о 11 год. 38 хв. в м. Полтаві, по вул. 1100-річчя Полтави, 9, керуючи транспортним засобомHighlander, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» встановленому задля запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянці дороги з одностороннім рухом та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в та розділ 33 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що до неї додаються: лист прокуратури 09/7-17 вих.-22 від 03.05.2022 року з СD-диском, пояснення свідка ОСОБА_2 від 05.05.2022 року, три повідомлення про запрошення для розгляду справи, клопотання ОСОБА_1 , рапорт, відео з боді камери 473428 та 473461, відео записи з камер «Безпечного міста» та обласної прокуратури.

Вищевказана постанова винесена на підставі того, що 04.05.2022 року на адресу УПП в Полтавській області ДПП на виконання надійшов лист від першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Олега Плескача, з метою прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства за порушення правил дорожнього руху транспортним засобом Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому зазначено, що подія трапилася 02.05.2022 року по вул. 1100-річчя Полтави, 7. До листа додано диск на якому містяться фото та відео матеріали, які підтверджують порушення позивачем правил дорожнього руху.

05.05.2022 року від ОСОБА_2 , який працює охоронцем в Полтавській обласній прокуратурі, відібрано пояснення, в яких він зазначив, що 02.05.2022 року перебував на зміні та помітив автомобіль Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався проти руху, так як на даній ділянці дороги односторонній рух, тим самим порушуючи правила дорожнього руху, про що доповів своєму керівництву.

04.05.2022 року позивачу було вручено повідомлення про запрошення на 05.05.2022 року о 17-00 год. до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи. Розгляд справи 05.05.2022 року не відбувся, що не заперечується сторонами по справі.

22.06.2022 року позивачу було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи на 24.06.2022 року, проте розгляд справи було відкладено за його клопотанням на 01.07.2022 року через неможливість явки його адвоката Болтік Антона.

29.06.2022 року позивачем на адресу УПП в Полтавській області були направлені клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість явки його адвоката Семехи Д.С., про отримання/збирання доказів та про забезпечення участі прокурора при розгляді справи, які інспектором поліції Коваленком М.О. 01.07.2022 року були розглянуті клопотання позивача, та цього ж дня ним винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Постановою серії БАВ № 264669 від 01.07.2022 р. про адміністративне правопорушення, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за те, що 02.05.2022 року об 11 год. 38 хв. в м. Полтаві, по вул. 1100-річчя Полтави, 9, позивач керуючи транспортним засобом Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», встановленого задля запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянці дороги з одностороннім рухом та здійснив рух в зоні дії знаку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем надано до матеріалів справи відео записи з відеокамер, що розташовані на будівлі Полтавської обласної прокуратури та відеозаписи з системи відеонагляду «Безпечне місто», які підписані ЕЦП:

Так, ознайомившись із відеозаписами, які були долучені відповідачем до матеріалів справи, колегія суддів встановила:

- на відео № 1 о 11:38:56 зафіксовано порушення ПДР України транспортним засобом Toyota Highlander, номерний знак НОМЕР_1 , а саме рух транспортного засобу проти напрямку руху;

- на відео № 2 о 11:39:37 камера фіксує водія, що виходить з транспортного засобу, потім спілкується з охоронцем;

- на відео № 3 о 11:59:20 зафіксовано, що водій повертається до прокуратури, збирає конуси та кидає їх на поріг прокуратури. Далі водій повертається до автомобіля, сідає за кермо, виконує маневр розвороту та і продовжує рух;

- на відео № 6 зафіксовано, що автомобіль марки Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 повертає ліворуч, ігноруючи вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено»;

- на відео № 10 та № 11 міститься відеозапис з нагрудної камери інспектора по факту розгляду справи.

В підтвердження того факту, що на відеозаписах зафіксований саме автомобіль марки Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 відповідачем виготовлені та підписані ЕЦП стоп-кадри з відзнятих відеоматеріалів.

Факт керування позивачем автомобілем Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 02.05.2022 року біля приміщення Полтавської обласної прокуратури підтверджується позивачем на записі з нагрудної бодікамери поліцейського (відео № 10, 10:03:50).

Оцінюючи надані сторонами письмові докази за правилами, визначеними статтею 90 КАС України, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У силу статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Колегія суддів зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Саме стандарт доказування, поряд із внутрішнім переконанням судді, дозволяє оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суддю у своїй версії, що робить оцінку доказів об`єктивною та більш обґрунтованою. Застосування певного стандарту доказування, дозволяє продемонструвати у судовому акті розумовий процес судді щодо оцінки доказів.

Стандарт доказування це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним. Іншими словами, це певний критерій (поріг) прийняття рішення для суду, через установлення певної міри, ступеня доведеності (переконання/впевненості), досягнувши якої факт вважається встановленим.

Тобто, за цим стандартом доказування тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, як і судовим розглядом підтверджено факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що поліцейським під час розгляду справи було порушено право позивача на захист, не було надано відповіді на подані позивачем клопотання, колегія суддів не приймає, оскільки з матеріалів справи встановлено, що 04.05.2022 р., 22.06.2022 р. та 24.06.2022 р. позивач був запрошений до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи за вчинене ним адміністративне правопорушення, та справа декілька разів була відкладена, а отже на момент розгляду справи позивач мав достатньо часу щоб визначитись з адвокатом та скористатись юридичною допомогою. Крім того, з відеозапис № 11 встановлено, що о 11:04:00, інспектор ознайомлює позивача з його правами, та під час розгляду справи інспектором всі клопотання, які були заявлені позивачем під час розгляду справи, було розглянуто.

Стосовно доводу апеляційної скарги, що судом першої інстанції проігнороване та не надано належної оцінки клопотанню про забезпечення участі прокурора у справі, колегія суддів зазначає, що присутність прокурора під час розгляду справи, згідно вимог ст. 250 КУпАП, є виключно правом прокурора, законодавством не передбачено, що інспектор патрульної поліції зобов`язаний забезпечити присутність прокурора під час розгляду справи.

Також колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги стосовно неправомірності застосування інспектором під час прийняття постанови про адміністративне правопорушення камер відеоспостережень «безпечне місто», оскільки згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відео інформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото - і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Позивачем не надано суду жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що постанова серії БАВ №264669 від 01.07.2022 р. є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а отже судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2023 року у справі № 545/2594/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2023 року по справі № 545/2594/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський