Справа № 600/2684/22-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2684/22-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

06 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №242 від 30.06.2022 року Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани та позбавлено премії за липень місяць в повному обсязі за вчинення дисциплінарного проступку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що не погоджується з оскаржуваним наказом в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не скоював ніякого дисциплінарного проступку. Також позивач вважав, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування. Таким чином, на думку позивача, оскаржуваний наказ відносно нього підлягає скасуванню.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 , звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що службове розслідування проведено без додержання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та з порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України.

Вказує, що Відповідачем службовим розслідуванням не встановлено, які конкретно посадові обов`язки чи норми закону порушив Позивач, не було враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, не з`ясовано причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення.

20 березня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від відповідача, у якому представник відповідача посилається на те, що службовим розслідуванням, проведеним внаслідок доповідної записки по факту порушення службової дисципліни позивачем встановлено факт порушення службової дисципліни з боку молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який, будучи поліцейським, у поза робочий час, ігноруючи основні принципи та вимоги, які закладено в основі діяльності поліцейського, вчинив дії, які виразились у нетактовному відношенні до громадян під час спілкування, що є ганебною поведінкою для поліцейського та такими, що підривають авторитет Національної поліції України. За порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог пунктів 1, 3 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п.п. 1, 3, 7 ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Відповідач вважає, що під час проведення службового розслідування та застосування до позивача дисциплінарного стягнення, він діяв з дотриманням процедури проведення службового розслідування, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 03.06.2022 року о 22:03 год., на пульт централізованої охорони Управління поліції охорони в Чернівецькій області (далі - УПО) надійшов сигнал ручної тривожної сигналізації з автозаправної станції "СТЕЛС" (далі - АЗС), яке розташовано за адресою м. Чернівці, вул. Гагаріна, 29 Б. На вказане спрацювання диспетчером пульту централізованої охорони УПО було направлено екіпаж поліції. Прибувши до приміщенні АЗС, поліцейські УПО виявили невідому особа чоловічої статі з ознаками алкогольного сп`яніння, яка вживала алкогольні напої (пиво) та заважала працювати працівникам АЗС, висловлюючись на їхню адресу ненормативною лексикою та погрожуючи їм неприємностями.

Підійшовши до вказаної особи, поліцейськими УПО було проведено профілактичну бесіду, під час якої наголосили на неприпустимість порушення громадського порядку, про відповідальність за його порушення, з повагою відноситись до громадян, тобто, до працівників АЗС, а також звернулись із проханням залишити приміщення АЗС, так як вона, у зв`язку із настанням комендантської години, має зачинитися. На вказані вимоги поліцейських УПО невідома особа у категоричній формі відповіла відмовою та вступила у діалог, в ході якого останнім стало зрозуміло, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, так як від неї було чути запах алкоголю, нерозбірлива мова, хитка хода та почервоніння обличчя.

З метою забезпечення покладених на поліцію охорони обов`язків та виконання законних вимог поліцейських щодо дотримання режиму роботи АЗС в умовах воєнного стану, наряд охорони, взявши вказаного чоловіка за руки, спробували вивести його з приміщення АЗС, але останній почав чинити опір, намагаючись, таким чином, завадити поліції вивести його на вулицю.

В ході відпрацювання виклику, вже поза межами приміщення АЗС, працівниками УПО було встановлено (зі слів самої особи), що вказана особа є діючим поліцейським, а саме працівником центру забезпечення ГУНП в Чернівецькій області (далі - ЦЗ).

У зв`язку з зазначеним, на місце події виїхали працівники Управління Головної інспекції ГУНП (далі - УГІ), які встановили, що особа, яка порушувала громадський порядок у приміщенні АЗС (підтверджується записами з камер відеоспостереження, що розташовані на АЗС), є діючим поліцейським - молодшим інспектором ЦЗ старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

В ході спілкування з позивачем у поліцейських УГІ виникла підозра про те, що ОСОБА_1 , можливо, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчило те, що від нього було чути з ротової порожнини запах алкоголю, нерозбірлива мова, хитка хода та почервоніння обличчя, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для встановлення або спростування факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

На вказану пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 погодився та після чого прослідував до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру (далі - ЧОНД), але, перебуваючи вже у приміщення ЧОНД, останній в присутності лікаря та працівників поліції від проходження медичного освідування відмовився, про що лікарем складено висновок №1114 від 03.06.2022 р.

04.06.2022 року представниками відповідача складено акт про відмову від добровільного проходження освідування (огляду) та акт про виявлення співробітника у стані сп`яніння.

04.06.2022 року за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , відповідачем видано наказ №488 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії".

В ході проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено, що факт, який викладений у доповідній записці управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області знайшов своє підтвердження. Зокрема, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, у поза робочий час, ігноруючи основні принципи та вимоги, які закладено в основі діяльності поліцейських (виявляти повагу до гідності кожної людини, поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відноситься право на повагу до гідності), порушуючи етичні норми поведінки поліцейського, вчинив зі свого боку такі дії, які виразились у нетактовному відношенні до громадян під час спілкування, що є ганебною поведінкою для поліцейського та підриває авторитет Національної поліції, внаслідок цього ним порушено вимоги п. 3 розділу IV (за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики) Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджено наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 п. 1 та п.п.3 п.3 ст.1 (службова дисципліна, поважати права, честь і гідність людини) Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також п.п.3 п.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію України" від 02.07.2016 №580-VIII. Враховуючи викладене вище, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що до позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

30.06.2022 року відповідачем винесено наказ №242 "Про застосування дисциплінарного стягнення" відповідно до змісту якого, за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог пунктів 1, 3 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", п.п.1, 3, 7 ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Вважаючи наказ протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено ознаки дисциплінарного проступку в діях позивача. Накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни. Застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани є достатнім для виховання у позивача сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського, дотримання ним нормативно-правових актів, Правил етичної поведінки поліцейських у майбутньому.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 2 липня 2015 року (далі Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національній поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1-3 ст.11 Закону №580-VIII, діяльність поліції здійснюється в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямована на задоволення їхніх потреб.

Положеннями ч.1 ст.12 Закону №580-VIII регламентовано, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

З метою визначення причин та/або умов учинення правопорушень планування службової діяльності органів і підрозділів поліції здійснюється з урахуванням специфіки регіону та проблем територіальних громад. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої та другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом

Відповідно до ч.1 ст.59 цього Закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону№580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Положеннями частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно пунктів 1, 3 та 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Відповідно до положень ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно зі ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, не допускається, а підлягає відкладенню до його протверезіння. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Згідно з ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.1 ст.20 Дисциплінарного статуту, повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Відповідно до частини 5 ст.23 Дисциплінарного статуту визначено, що у місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського може бути позбавлено премії повністю або частково в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС від 09.11.2016 року №1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), відповідно до п.1 розділу 1 якого ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

У відповідності до п.3 розділу IV Правил, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Системний аналіз наведених норм права доводить, що служба в поліції покладає на поліцейського обов`язки дотримання стриманої поведінки як під час виконання службових обов`язків та й у повсякденному житті.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893(далі - Порядок №893).

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Таким чином слідує, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Водночас, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Визначаючись щодо правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів зауважує, що така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Оцінюючи встановлені факти та відеофайли з позивачем, які наявні в матеріалах справи, колегія суддів вважає вірними висновки дисциплінарної комісії, що позивач будучи поліцейським, у поза робочий час, ігноруючи основні принципи та вимоги, які закладено в основі діяльності поліцейського, вчинив дії, які виразились у нетактовному відношенні до громадян під час спілкування, що є ганебною поведінкою для поліцейського та такими, що підривають авторитет Національної поліції.

Відповідно до положень Закону №580-VIII, одними із основних принципів діяльності поліції є безперервність (ст.12 Закону №580-VIII), що означає, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач склав присягу "з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки", тим самим взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно з Дисциплінарного статуту.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Дослідивши наявні матеріали справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем ознак дисциплінарного проступку в діях позивача, а тому накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни. Застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани є достатнім для виховання у позивача сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського, дотримання ним нормативно-правових актів, Правил етичної поведінки поліцейських у майбутньому.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року відповідає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.