Справа № 500/4180/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/4180/22 пров. № А/857/706/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року, ухвалене суддею Осташем А.В., у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження, у справі № 500/4180/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 43 від 27.10.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди із 01.05.1975 по 31.08.1975, з 16.05.1978 по 16.04.1980, із 26.04.1985 по 01.02.1992, із 02.02.1992 по 31.01.1993, із 01.02.1993 по 31.12.1995, із 26.06.1998 по 24.03.1999 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 20.10.2022 року.

На підтвердження заявлених вимог покликається на те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак, відповідач відмовив у призначенні даної пенсії, у зв`язку із недостатнім страховим стажем. Відмова аргументована тим, що до страхового стажу не зараховано окремі періоди роботи позивача, оскільки, у трудовій книжці та військовому квитку позивача є виправлення, а у архівній довідці прізвище позивача зазначено ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 , що не відповідає паспортним даним, а тому загальний страховий стаж позивача становить менше 19 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, вказує на те, що він не несе відповідальності за виправлення в трудовій книжці, а також зазначає, що якщо у ПФУ є сумніви щодо некоректних записів у трудовій книжці, то орган пенсійного фонду мав би самостійно провести перевірку дійсності таких записів в трудовій книжці.

З огляду на викладене, вважає, що відповідач порушив його право на призначення пенсії, відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тому, позовні вимоги просить задовольнити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.10.2022 № 43 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: із 01.05.1975 по 31.08.1975, з 16.05.1978 по 16.04.1980, із 26.04.1985 по 01.02.1992, із 02.02.1992 по 31.01.1993, із 01.02.1993 по 31.12.1995, із 26.06.1998 по 24.03.1999.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.10.2022.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі по 496,20 грн. з кожного відповідача.

Приймаючи рішення у цій справі, суд виходив з того, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його права на призначення пенсії за віком.

Також суд вважав, що строк проходження строкової військової служби, підтверджений довідкою районного центру комплектації, тому такий строк необхідно зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію. Крім того, вважаючи, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, військового квитка чи архівних довідок, суд дійшов висновку про те, що відповідач ГУ ПФУ в Херсонській області безпідставно відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів роботи, що є підставою для скасування рішення.

Враховуючи наявність у позивача умов для призначення пенсії за віком, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, відповідача - ГУ ПФУ у Тернопільській області суд першої інстанції зобов`язав здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи: з 01.05.1975 по 31.08.1975, з 16.05.1978 по 16.04.1980, із 26.04.1985 по 01.02.1992, із 02.02.1992 по 31.01.1993, із 01.02.1993 по 31.12.1995, із 26.06.1998 по 24.03.1999, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 20.10.2022.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, подавши апеляційну скаргу.

Відповідач у апеляційній скарзі просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що загальний страховий стаж позивача є не достатнім для призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, зазначено, що до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 26.04.1985 по 01.02.1992, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.05.1981 за записом № 7 - 9, дата наказу на прийняття містить виправлення і не завірена належним чином.

Також, до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 1975 по 1978 роки в колгоспі "Ілліча", згідно з архівними довідками від 18.03.2019 №№ 443-445, виданими Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради, період роботи з 1991 по 1994 в колгоспі "Золота Нива", згідно з архівними довідками від 18.03.2019 №№ 446, 447 та архівною довідкою № 1672 від 30.09.2019, виданими Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради, період перебування на обліку в Гусятинському центрі зайнятості з 27.07.1998 по 30.08.1998, з 01.11.1998 по 24.03.1999, згідно з довідкою від 24.10.2019 року № 18-01/1732 виданою Гусятинською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості, оскільки в довідках прізвище, ім`я та по-батькові позивача не відповідає паспортним даним позивача.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 від 06.04.1978, період строкової військової служби з 16.05.1978 по 26.04.1980, не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки, на сторінці № 3 дата звільнення (демобілізації) дописана іншим чорнилом.

Враховуючи вищенаведене, зараховувати до страхового стажу періоди роботи позивача з 01.05.1975 по 31.08.1975, з 16.05.1978 по 16.04.1980, з 26.04.1985 по 01.02.1992, з 02.02.1992 по 31.01.1993, з 01.02.1993 по 31.12.1995, з 26.06.1998 по 24.03.1999 та призначати пенсію за віком з 20.10.2022 немає підстав.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач, 20.10.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №43 від 27.10.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, так як у позивача відсутній необхідний страховий стаж. Зокрема, зазначено, що страховий стаж позивача складає 09 років 05 місяців 02 дні.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком.

Підставою відмови в призначенні пенсії позивачу стало те, що відповідач встановив, що до страхового стажу позивача не враховується період роботи з 26.04.1985 по 01.02.1992, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.05.1981 за записом № 7-9, дата наказу на прийняття містить виправлення і не завірена належним чином.

До страхового стажу позивача також не враховано період роботи з 1975 по 1978 роки в колгоспі "Ілліча", згідно з архівними довідками від 18.03.2019 №№ 443-445, виданими Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради, період роботи з 1991 по 1994 в колгоспі "Золота Нива", згідно з архівними довідками від 18.03.2019 №№ 446, 447 та архівною довідкою № 1672 від 30.09.2019, виданими Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради, період перебування на обліку в Гусятинському центрі зайнятості з 27.07.1998 по 30.08.1998, з 01.11.1998 по 24.03.1999, згідно з довідкою від 24.10.2019 року № 18-01/1732 виданою Гусятинською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості, оскільки в довідках ПІП не відповідає паспортним даним позивача.

Також, відповідно до військового квитка НОМЕР_2 від 06.04.1978, період строкової військової служби з 16.05.1978 року по 26.04.1980, не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки на сторінці № 3 дата звільнення (демобілізації) дописана іншим чорнилом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно із ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV, починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно з частиною другою цієї ж статті, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

Як передбачено частиною третьою цієї ж статті у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років.

Отже, для призначення пенсії за віком позивачу, на підставі ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-ІV, необхідно встановити факти досягнення позивачем 63 років та наявності страхового стажу не менше 19 років.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час звернення із заявою про призначення пенсії позивач досягнув 63 річного віку, оскільки народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо розрахунку тривалості страхового стажу позивача апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступні обставини.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів в України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Щодо періоду роботи позивача з 26.04.1985 по 01.02.1992 в Тернопільському облміжколгоспбуді.

Відповідач стверджує, що вказаний період не зараховується до страхового стажу позивача, оскільки, у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.05.1981 за записом № 7-9, дата наказу на прийняття містить виправлення і не завірена належним чином.

Апеляційний суд встановив, що у трудовій книжці (запис № 7) у графі 4 (підстава внесення запису) рік видання наказу про прийняття на роботу не виправлено, а написано не акуратно, в такий спосіб, що верхня частина цифри 5 містить потовщення, яке, переважно, не застосовується при написанні відповідної цифри. Записи 8 та 9 у трудовій книжці НОМЕР_1 виправлень не містять.

Однак, навіть при такому написанні цифри 5, апеляційний суд достовірно встановив, що вказаний запис не ставить під сумнів факт роботи позивача з 26.04.1985 по 01.02.1992 в Тернопільському облміжколгоспбуді.

Отже, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Таким чином період роботи позивача з 26.04.1985 по 01.02.1992 в Тернопільському облміжколгоспбуді необхідно зарахувати до страхового стажу позивача, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправно в цьому відмовило.

Щодо періоду роботи позивача з 1975 року по 1978 рік в колгоспі Ілліча.

Апеляційний суд встановив, що архівними довідками від 18.03.2019 №№ 443-445, виданими Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 у колгоспі Ілліча с. Новий Нижбірок Гусятинського району.

Однак, як також встановив суд - прізвище позивача ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 ), а не ОСОБА_4 .

Відомості про роботу позивача у колгоспі Ілліча с. Новий Нижбірок Гусятинського району у трудовій книжці відсутні.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується із доводами відповідача про те, що довідки від 18.03.2019 №№ 443 - 445 видані Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради не підтверджують трудовий стаж позивача у колгоспі Ілліча с. Новий Нижбірок Гусятинського району, оскільки містять інформацію про роботу в цьому колгоспі особи з іншим прізвищем, а тому вважає спірне рішення відповідача в цій частині правомірним.

З цих міркувань апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо періоду роботи позивача з 1975 року по 1978 рік в колгоспі " ОСОБА_5 ".

Щодо періоду роботи позивача з 1991 по 1994 в колгоспі "Золота Нива", селянській спілці "Нива", ТзОВ "Нива".

Апеляційний суд встановив, що архівними довідками від 18.03.2019 №№ 446, 447 та архівної довідки № 1672 від 30.09.2019, виданих Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради, підтверджується факт роботи ОСОБА_1 у колгоспі "Золота нива", селянській спілці "Нива", ТзОВ "Нива" с. Старий Нижбірок Гусятинського району.

Також апеляційний суд встановив що у трудовій книжці позивача наявні записи (№ 10, 11) про роботу позивача в ТзОВ "Нива" з 01.02.1993 по 31.12.1995.

Як йшлося вище, прізвище позивача ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 .

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується із доводами відповідача про те, що довідки від 18.03.2019 №№ 446, 447 та архівна довідка № 1672 від 30.09.2019, видані Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради не підтверджують трудовий стаж позивача у колгоспі "Золота нива", селянській спілці "Нива", ТзОВ "Нива" с. Старий Нижбірок Гусятинського району, оскільки містять інформацію про роботу в цьому колгоспі особи з іншим прізвищем.

Однак, суд вважає безпідставною відмову зарахувати до страхового стажу позивача, період роботи позивача на посаді слюсаря - сантехніка в ТзОВ "Нива" з 01.02.1993 по 31.12.1995 з огляду на те, що запис про цю роботу є в трудовій книжці позивача, і об`єктивних сумнівів щодо його достовірності відповідач не вказав.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо періоду роботи позивача в колгоспі "Золота нива", селянській спілці "Нива", ТзОВ "Нива" с. Старий Нижбірок Гусятинського району є помилковими.

Щодо періоду строкової військової служби позивача з 16.05.1978 року по 26.04.1980

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 від 06.04.1978, період строкової військової служби з 16.05.1978 року по 26.04.1980, не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки на сторінці № 3 дата звільнення (демобілізації) дописана іншим чорнилом.

Згідно з п. 6 Порядку № 637, для підтвердження, зокрема, військової служби, приймаються, крім іншого, військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Апеляційний суд, на підставі військового квитка НОМЕР_2 від 06.04.1978, встановив, що позивач проходив строкову військову службу з 16.05.1978 року по квітень 1980.

Також апеляційний суд встановив, що, відмовляючи в зарахуванні до страхового стажу позивача, строку військової служби, відповідач не зазначив жодного нормативного акту, який би встановлював необхідність заповнення військового квитка "однаковим чи тим самим чорнилом", а рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, таке рішення відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому є протиправним, що є підставою для його скасування.

З огляду на те, що позивач, для уточнення даних, вказаних у військовому квитку подав довідку № 1/1244 від 01.11.2022 Чортківського РТЦК та СП про проходження військової служби з 16.05.1978 по 16.04.1980, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний період необхідно зарахувати до страхового стажу позивача.

Також апеляційний суд зазначає, що час закінчення військової служби 26.04.1980 спростовується дослідженими судом доказами, а тому враховуючи те, що з 17.04.1980 по 26.04.1980 позивач військову службу не проходив, підстав для зарахування цього періоду до військової служби, а відтак і до страхового стажу немає.

Щодо періоду перебування позивача на обліку в Гусятинському центрі зайнятості з 27.07.1998 по 30.08.1998, з 01.11.1998 по 24.03.1999.

Апеляційний суд встановив, що довідкою від 24.10.2019 року № 18-01/1732, виданою Гусятинською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості та записами № 12 - 15 у трудовій книжці позивача, підтверджується той факт, що ОСОБА_1 перебував на обліку у Гусятинському центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю.

Жодного доказу на спростування вищевказаних обставин відповідачі не надали.

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що у довідці від 24.10.2019 року № 18-01/1732, виданій Гусятинською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості, невірно вказано прізвище позивача, що є підставою для визнання протиправним і скасування рішення відповідача в цій частині.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період перебування на обліку в Гусятинському центрі зайнятості з 27.07.1998 по 30.08.1998 та з 01.11.1998 по 24.03.1999 необхідно зарахувати до страхового стажу позивача.

З приводу обрання судом першої інстанції способу захисту порушеного права апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Так, суд першої інстанції вирішив визнати протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.10.2022 року № 43 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та тому дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: із 01.05.1975 по 31.08.1975, з 16.05.1978 по 16.04.1980, із 26.04.1985 по 01.02.1992, із 02.02.1992 по 31.01.1993, із 01.02.1993 по 31.12.1995, із 26.06.1998 по 24.03.1999.

Також, суд вирішив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.10.2022.

Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.10.2022 № 43 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , але погоджується з таким висновком з підстав, що викладені у цій постанові, так як вважає помилковими окремі висновки суду першої інстанції, що вказано вище.

Також, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області.

Відповідно до абзацу 14 Пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, структурним підрозділом органу, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Апеляційний суд встановив, що рішення, відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області є протиправним, з мотивів помилкового обчислення страхового стажу.

Саме питання відмови в зарахуванні конкретних періодів роботи, до страхового стажу позивача, було спірним під час призначення пенсії позивачу, та оскаржується позивачем.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що вирішення питання, наявності права на пенсію (підрахунку загального стажу) є прерогативою пенсійного органу. При цьому суд не вправі замість пенсійного органу вдаватись до підрахунку стажу, чи прийняття рішення про призначення пенсії.

Так, як йшлося вище, права позивача порушені тим, що під час розгляду заяви позивача від 20 жовтня 2022 року, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправно не зарахував до стажу позивача, стаж роботи в Тернопільському облміжколгоспбуді, в ТзОВ "Нива", періоди військової служби, та перебування на обліку в центрі зайнятості, що призвело до неправильного підрахунку загальної тривалості стажу позивача.

Періоди роботи позивача в колгоспі "Ілліча" та частково у колгоспі "Золота нива", селянській спілці "Нива", ТзОВ "Нива" с. Старий Нижбірок Гусятинського району вірно не враховані до страхового стажу позивача, з огляду на подані позивачем документи.

Тому, на переконання апеляційного суду, для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 20 жовтня 2022 року та зарахувати до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії, стаж роботи позивача в Тернопільському облміжколгоспбуді, в ТзОВ "Нива", а також періоди військової служби та перебування на обліку в центрі зайнятості.

При цьому, апеляційний суд не має підстав робити висновок про те, що при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком з врахуванням висновків суду, викладених у цій справі та за наявності підстав для призначення пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, порушуватиме права позивача, не призначаючи, чи не виплачуючи таку пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вирішивши, що за позовом має відповідати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області суд першої інстанції керувався Пунктом 4.10 Порядку № 22-1, яким передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Однак, апеляційний суд встановив, що електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, виключно, для здійснення виплати пенсії та тільки після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Порядком № 22-1 не регламентовано випадків передачі (будь - куди) електронної пенсійної справи у випадку відмови в призначенні пенсії.

У той же час, Порядком № 22-1 визначено, що за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Враховуючи те, що таким структурним підрозділом для розгляду заяви позивача визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області і саме цей структурний підрозділ порушив права позивача під час призначення пенсії, то саме Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області є належним відповідачем за вказаним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, на переконання апеляційного суду, прав позивача не порушило, а тому в задоволенні позову до цього відповідача необхідно відмовити, скасувавши в цій частині рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскільки, не правильно встановивши обставини справи, обрав не правильний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для скасування рішення суду та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Апеляційний суд встановив, що позивач просить зарахувати до трудового стажу періоди, безвідносно до місць праці в ці періоди, що не передбачено чинним законодавством, та зобов`язати відновити порушене право неналежного відповідача. Тобто задоволення позову, у обраний позивачем спосіб, не призведе до відновлення порушених прав позивача.

Тому, для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, а саме визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області 43 від 27.10.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 20 жовтня 2022 року про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду у цій справі та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 26.04.1985 по 01.02.1992 в Тернопільському облміжколгоспбуді, з 01.02.1993 по 31.12.1995 в ТзОВ "Нива", періоди перебування на обліку в Гусятинському центрі зайнятості з 27.07.1998 по 30.08.1998 та з 01.11.1998 по 24.03.1999, а також період строкової військової служби з 16.05.1978 року по 16.04.1980

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що, вказані у цій постанові висновки апеляційного суду, не є перешкодою для зарахування до трудового стажу позивача, під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії, інших періодів роботи ОСОБА_1 , за наявності додаткових документів, що підтверджують такий стаж.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача є частково обґрунтована, тому її необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 43 від 27.10.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 жовтня 2022 року про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду у цій справі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 20 жовтня 2022 року про призначення пенсії, зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 26.04.1985 по 01.02.1992 в Тернопільському облміжколгоспбуді, з 01.02.1993 по 31.12.1995 в ТзОВ "Нива", періоди перебування на обліку в Гусятинському центрі зайнятості з 27.07.1998 по 30.08.1998 та з 01.11.1998 по 24.03.1999, період строкової військової служби з 16.05.1978 по 16.04.1980.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 06.04.2023 року