Справа № 727/2772/23
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2772/23
Провадження № 2-а/727/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гермак К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора роти №3 БУПП в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Ткачук Тетяни Василівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора роти №3 БУПП в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Ткачук Тетяни Василівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №154019 від 03.03.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Крім того, 03.03.2023 року працівниками поліції було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України.

У постанові вказується про те, що він 03.03.2023 року о 22 год. 15 хв. в м.Чернівці по вул.Кутузова, 1, здійснював рух транспортним засобом «Honda FR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , при цьому не пред`явив посвідчення водія на право керування відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1а, 2.1б ПДР.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки він правопорушення не вчиняв.

Так, з відеозапису з бодікамер №476048 та №476979 поліцейських, вбачається, що він спокійно рухається тротуаром в напрямку, звідки прибув патрульний автомобіль. На відео зафіксовано, як він неодноразово наголошував на тому, що транспортним засобом не керував.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №154019 від 03.03.2023 року, прийняту інспектором роти №3 БУПП в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Ткачук Тетяни Василівни про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що під час несення служби в м.Чернівці по вул.Кутузова, 03.03.2023 року екіпажем патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки «Honda FR-V» д.н.з. НОМЕР_1 на підставі інформації, яка свідчила про причетність водія транспортного засобу до вчинення правопорушення. Правомірність дій поліцейських та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КпАП України, підтверджується відеозаписом, здійсненим на нагрудні відео реєстратори поліцейських.

З відео видно, як о 00 хв. 19 сек. транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 розпочинає рух в напрямку вул.Кутузова, перебуваючи на узбіччі поблизу будинку АДРЕСА_1 . Після цього, видніються задні ліхтарі транспортного засобу, який рухається вперед по вул.Щербанюка та здійснює поворот ліворуч на вул.Кутузова (на 00 хв. 35 сек.). Також, на 00 хв. 44 сек. відео зафіксовано момент зупинки автомобіля та виходу з нього позивача, який намагався втекти із місця події, після чого був затриманий. Далі, на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських зафіксовано момент виходу поліцейського із патрульного авто до ОСОБА_1 та починається діалог із ним. Поліцейська підійшла до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представилась, пояснила суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросила пред`явити документи, зазначені в п.п.2.1 ПДР на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.4а ПДР, якими визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1. Однак, ОСОБА_1 не виконував законну вимогу патрульних та не надав запитувані документи для перевірки. Поліцейський неодноразово роз`яснював водію причину його зупинки та підстави для перевірки та наголошував, що у разі не виконання даних вимог, його буде затримано для встановлення особи та розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КпАП України.

Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представником позивача було подано відповідь на відзив. У відповіді представник зазначив, що на відео зафіксовано транспортний засіб, який не здійснював рух. Момент зупинки відсутній. Також, відсутня фіксація виходу саме позивача із автомобіля, який зазначений в оскаржуваній постанові. Відповідачем не доведено причетність позивача до транспортного засобу «Honda FR-V» д.н.з. НОМЕР_1 (транспортний засіб зареєстровано на іншу особу, під час поверхневого огляду не було виявлено ключі від автомобіля).

Ухвалою суду від 21.03.2023 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому положеннями ст.268 КАС України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.

З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди сторін на проведення розгляду даної справи без учасників справи, суд вважає за можливе розглянути вказану справу на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03.03.2023 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається із змісту постанови серії БАД №154019 від 03.03.2023 року, ОСОБА_1 03.03.2023 року о 22 год. 15 хв. в м.Чернівці по вул.Кутузова, 1, здійснював рух транспортним засобом «Honda FR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив посвідчення водія на право керування відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1а, 2.1б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КпАП України (а.с.9).

Постановою серії БАД №154019 від 03.03.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.9).

Крім того, 03.03.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №387464, відповідно до якого 03.03.2023 року о 22 год. 15 хв. в м.Чернівці по вул.Кутузова, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Honda FR-V» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.10).

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.126 КпАП України, адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розглядаючи аргументи позивача та даючи їм оцінку, суд зазначає таке:

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст.258 КпАП України - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п.2.1«а» ПДР України, затвердженого постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон) (п.2.1б ПДР).

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивачем не дотримано обов`язку мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом тареєстраційний документ на транспортний засіб.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з досліджених судом відеозапису з відео реєстратора патрульного автомобіля, на ньому зафіксовано, як працівники поліції їдуть на службовому автомобілі та з узбіччі на зустрічній смузі руху починає рух транспортний засіб. Після цього, поліцейські розвернули свій автомобіль та поїхали за транспортним засобом, який був на узбіччі. Після того, як поліцейські розвернулися, попереду видно автомобіль, який повернув на ліво. Коли поліцейські також повернули на ліво, на відео видно як з правої сторони дороги стоїть автомобіль, у якого горять задні ліхтарі та коли поліцейський автомобіль до нього наближається ліхтарі виключаються та з автомобіля виходить людина.

З досліджених судом відеозаписів з бодікамер поліцейських видно, як працівники поліції після зупинки транспортного засобу підходять до автомобіля до чоловіка, який був на тротуарі, як пізніше було встановлено - ОСОБА_1 . При цьому, інших людей, які б були поблизу, і які б могли керувати транспортним засобом «Honda FR-V» д.н.з. НОМЕР_1 на відео не зафіксовано.

Під час спілкування працівники поліції просили позивача надати їм для огляду посвідчення водія, однак позивач його не надав, як і не надав реєстраційних документів на транспортний засіб.

Отже, факт не надання позивачем документів є безумовним, очевидним та підтверджений відеозаписами з бодікамер поліцейських та відео реєстратора службового автомобіля.

Також суд вважає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що в його діях відсутня обов`язкова умова притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він транспортним засобом не керував та вважає їх безпідставними та такими, що свідчать про обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України.

Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства Українии в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання дій поліцейського протиправними та скасування оскаржуваної постанови, а відтак доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є помилковими.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора роти №3 БУПП в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Ткачук Тетяни Василівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.