Справа № 569/8864/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 569/8864/22 пров. № А/857/1838/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року у справі № 569/8864/22 (головуюча суддя Гордійчук І.О., м. Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Рівненської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітету Рівненської міської ради, в якому просив скасувати постанову за №59 від 24.06.2022 року у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої він визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Рішенням від 31 жовтня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області позовні вимоги задовольнив повністю.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 59 від 24.06.2022 року, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, по справі про адміністративне правопорушення, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП - скасував, справу про адміністративне правопорушення - закрив.

Також суд стягнув з Виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач отримав листи-погодження від департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради від 14.10.2021 № В281/21 та виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13.12.2021 № В-3008/2-21, в яких погоджено тимчасове ( з 01 квітня 2022 року до 01 жовтня 2022 року) використання території бульвару Незалежності та парку Молоді для прокату дитячих електромобілів, веломобілів та засобів для ігор, при дотриманні умов: наявність повного пакету документів для безпечного використання, експлуатації та обслуговування дитячих засобів для ігор; укладання угоди з комунальним підприємством ,,Рівненський міський трест зеленого господарства; забезпечення громадського порядку у місцях використання ігрових комплексів; забезпечення належного санітарного стану території.

Оскільки на час складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не уклав угоди з балансоутримувачем бульвару Незалежності та парку Молоді ,,Лебединка у місті Рівному - комунальним підприємством ,,Рівненський міський трест зеленого господарства щодо пайової участі в утриманні цих об`єктів благоустрою, що було умовою для здійснення господарської діяльності у вказаних місцях, в його діях вбачається порушення ч.4 ст. 15 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, а тому є правомірною.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №098592 від 01.06.2022 року громадянин ОСОБА_1 06.05.2022, будучи фізичною особою-підприємцем здійснював прокат дитячих електромобілів, веломобілів та засобів для ігор на бульварі Незалежності у м. Рівне, не уклавши договір з КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства, чим порушив ч.4 ст. 15 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів зі змінами від 20.08.2021. В результаті вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №410823 від 01.06.2022 року громадянин ОСОБА_1 28.05.2022, будучи фізичною особою-підприємцем здійснював прокат дитячих електромобілів, веломобілів та засобів для ігор в парку молоді ,,Лебединка на АДРЕСА_1 , не уклавши договір з КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства, чим порушив ч. 4 ст. 15 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів зі змінами від 20.08.2021. В результаті вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Постановою про адміністративне правопорушення №59 від 24.06.2022 року Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Рівненської міської ради притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та застосувала адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн. Зі змісту постанови вбачається, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , листом від міського голови ФОП ОСОБА_1 , листом директора Департаменту інфраструктури і благоустрою, листом начальника Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області І.Теліги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, відповідач повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Однак, при винесені адміністративною комісією оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення не були з`ясовані всі обставини справи, не визначено та не надано оцінку діям позивача, та не доведений умисел у його діях, спрямованих на порушення правил благоустрою, які передбачені статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п. 7 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Пунктом 4 ст. 15 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів визначено, що власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов`язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем.

Типовий договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_1 зобов`язаний був укласти договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою з КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства.

В постанові від 31 травня 2022 року у справі №712/12148/16-а Верховний Суд зазначив, що відповідно до пункту 3.5.2 Правил благоустрою м. Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради від 11 листопада 2008 року №4-688, визначено обов`язок укладати договори на вивіз сміття із спеціалізованими підприємствами міста згідно з діючими тарифами та не допускати складування будівельних матеріалів, будівельних відходів та сміття на зелених смугах вулиць і провулків.

Відповідно до постанови від 01 червня 2016 року №171 про адміністративне стягнення позивач не уклав договір на вивіз сміття зі спеціалізованим підприємством м. Черкаси у приватному домоволодінні.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Вказаний обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що наведеною вище нормою покладено обов`язок на виконавця підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг.

Враховуючи подібність спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою можливе лише за волевиявленням обох сторін договору, а саме - позивача ОСОБА_1 та КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначав, що звертався до КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства з листом про укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою пайової участі.

Аналогічні факти позивач навів у відзиві на апеляційну скаргу, до якого долучив копію листа від 21.04.2022, адресованого директору КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства про укладення договору та листа директору КП від 04.05.2022 з проханням інформувати про причини бездіяльності з приводу розгляду заяви від 21.04.2022.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою не був укладений внаслідок бездіяльності директора КП ,,Рівненський міський трест зеленого господарства, а не з вини позивача, який вчинив усі залежні від нього дії для укладення договору, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітету Рівненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2022 року у справі № 569/8864/22 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
У зв`язку з перебуванням судді Довгополова О.М. у відпустці з 29 березня до 02 квітня 2023 року включно, а суді Гудима Л.Я. - 03 квітня 2023 року, постанова в повному обсязі складена 04 квітня 2023 року.