Справа № 140/7457/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7457/22 пров. № А/857/570/23 А/857/741/23 А/857/1546/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

за участю представника позивача Тертичного Ю.В.,

за участю представника відповідача Мельничука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, додаткове рішення від 30 грудня 2022 року та на ухвалу від 20 січня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення, прийняті суддею Сорокою Ю.Ю. у м. Луцьку у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (надалі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу №6-дс від 09.11.2022 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Волинській області №499-о від 10.11.2022 року про звільнення з посади головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області, поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області з 10.11.2022 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Волинській області №6-дс від 09.11.2022 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Волинській області №499-о від 10.11.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області з 11 листопада 2022 року. Стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 29970 гривень 60 копійок. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29970 гривень 60 копійок звернуто до негайного виконання.

Суд виходив з того, що наказом ГУ ДПС у Волинській області від 09.11.2022 року №6-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби» до головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення на підставі ч.2 ст.65, ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу».

В свою чергу, ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу» передбачає дисциплінарну відповідальність у вигляді догани, а не звільнення зі служби.

При цьому, суть самого порушення, вчиненого ОСОБА_1 , вказує на дисциплінарний проступок, передбачений п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.

У зв`язку із чим, на думку суду, відповідачем було неправомірно застосовано вид дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначив, що звільнення зі служби, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Разом з цим, застосовуючи крайню міру дисциплінарного стягнення відповідач повинен був належним чином обґрунтувати необхідність застосування такої міри та неможливість застосування інших видів дисциплінарного стягнення.

Відтак, застосування відповідачем вказаного виду дисциплінарного стягнення, не взявши до уваги більш м`які види, такі як, зауваження, догана, сувора догана, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, а тому рішення про його застосування повинно бути належним чином обґрунтовано.

Додатковим рішенням від 30 грудня 2022 року визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Волинській області від 10.11.2022 №508-о «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Волинській області №499-о від 10.11.2022 року».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області з 15 листопада 2022 року. Стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 27972 гривні 56 копійок.

Суд виходив з того, що оскільки питання визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 10.11.2022 №508-о, є однією із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, проте не вирішеною судом, при цьому судом в межах розгляду даної справи встановлено протиправність наказів ГУ ДПС у Волинській області №6-дс від 09.11.2022 року та №499-о від 10.11.2022 року та їх скасовано, суд ухвалив додаткове рішення.

Ухвалою від 20 січня 2023 року в задоволенні заяви ГУ ДПС у Волинській області про роз`яснення судового рішення від 23 грудня 2022 року відмовлено.

Суд виходив з того, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку чи способу виконання судового рішення.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ГУ ДПС у Волинській області подало апеляційні скарги. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, скаржник зазначає, що в порушення вимог підпункту 3.2 пункту 3 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213 (із змінами), та на підставі наказу ДПС від 28.03.2022 року №173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» (зі змінами), у редакції наказу ДПС від 28.03.2022 року №173 без належної перевірки документів, які подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , головним державним інспектором Бахтай Оленою Володимирівною по Головному управлінню ДПС у Миколаївській області внесена згадана заява до баз даних ліцензійного реєстру.

У відповідності до вимог підпункту 3.1 пункту 3 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213 (із змінами), та ст.15, ст.16 Закону №481/95-ВР дана заява мала бути скерована до ГУ ДПС Київської області та внесена до ліцензійного реєстру їх працівниками.

Відповідно до п. 3 Положення про комісію з питань ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, затвердженого наказом Головного управління ДПС у Волинській області від 06.05.2022 року №148 «Про створення комісії», відповідальність за повноту та достовірність поданих на розгляд Комісії з питань ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального заяв та поданих до них документів несуть відповідальні за прийом документів працівники відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального.

Щодо наявності тяжких наслідків, податковий орган зазначив, що листом від 19.09.2022 року №151/03-20-14-13 відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту повідомлено робочу групу, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить СГД ОСОБА_2 в період з 09.08.2022 року по 07.09.2022 року реалізовано алкогольних напоїв на суму 24952,5 грн. в кількості 214 л, а саме пива «Соколівське» в асорпименті: «Соколівське пшеничне», «Соколівське гіпаніс», «Соколівське рисове», «Соколівське світле» та «Соколівське темне».

Скаржник зазначив, що у даному випадку мав місце умисел, оскільки ОСОБА_3 , усвідомлювала шкідливий характер наслідків неналежного виконання своїх обов`язків, могла передбачити ці наслідки та свідомо допустила їх, що призвело до незаконної видачі ліцензії ФОП ОСОБА_2 .

Суд, вказуючи на те, що відповідач застосував надмірне дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, не мотивує та не вказує, а яке саме стягнення він вважає достатнім до даного порушення та не наводить підстав, чому воно є надмірним, що порушує принцип правової визначеності.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення від 30 січня 2023 року ГУ ДПС у Волинській області зазначає, що у позовній заяві не ставилася вимога про скасування наказу ГУ ДПС у Волинській області від 10.11.2022 року №508-о. Більше того, такий наказ не долучався до матеріалів справи ні позивачем ні відповідачем.

Суд у додатковому рішенні присуджує стягнути з ГУ ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 27972 гривні 56 копійок.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 29970 гривень 60 копійок. Дане рішення не скасоване, а тому є підстави вважати що судом застосовано подвійне накладення на відповідача вимог про стягнення середнього заробітку за один і той же період.

Також, суд вказує у резолютивній частині, що рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області... підлягає до негайного виконання.

Жодного слова про поновлення на посаді в додатковому рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі № № 140/7457/22 - немає.

Просить скасувати додаткове рішення і прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі на ухвалу про відмову у роз`ясненні судового рішення скаржник зазначає, що у заяві про роз`яснення вказувало на незрозумілість судового рішення, що утруднює його виконання. Також просить роз`яснити, чи скасоване додатковим рішенням від 30.12.2022 року, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року, яким позов задоволено і яке із них підлягає виконанню.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 працювала на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 29.09.2022 року №440 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_4 » розпочате дисциплінарне провадження щодо позивачки.

Підставами для порушення дисциплінарного провадження слугувала доповідна записка сектору з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Волинській області від 23.09.2022 року №157/03-20-14-04 про результати службової перевірки управління контролю за підакцизними товарами за фактом видачі ліцензії №2203355 фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт перевірки від 22.09.2022 року №156/03-20-14-13.

В ході перевірки встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ), через електронний кабінет платника за №ЕКПП/12953/АП/14-29 від 03.08.2022 року подано заяву для отримання ліцензії на право здійснення торгівлею алкогольними напоями за місцем здійснення торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі даної заяви 08.08.2022 року головним державним інспектором відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального Бахтай Оленою Володимирівною проведено розгляд поданих документів та внесена заява №ЕКПП/12953/АП/14-29 від 03.08.2022 року по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в базу ліцензійного реєстру.

Згідно наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 06.05.2022 року №148 «Про створення комісії», у відповідності до Протоколу №116 від 09.08.2022 року членами Комісії з питань ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального розглянуто заяви суб`єктів господарювання, про що внесена інформація про необхідність видання ліцензій відповідно до вимог ст.15 Закону №481/95-ВР.

Розпорядженням в.о.начальника ГУ ДПС у Волинській області №28-р від 09.08.2022 року ФОП ОСОБА_2 видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Дане розпорядження погоджене: начальником управління контролю за підакцизними товарами, в.о начальника управління організації роботи, начальником юридичного відділу, завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції.

07.09.2022 року від ФОП ОСОБА_2 надійшла заява про анулювання ліцензії за помилково поданою заявою за №ЕКПП/12953/АП/14-29 від 03.08.2022 року.

Розпорядженням ГУ ДПС у Волинській області від 07.09.2022 року №51-р анульовано ліцензію ФОП ОСОБА_2 , реєстраційний №2203355, терміном дії з 08.08.2022 року до 08.08.2023 року.

В порушення вимог підпункту 3.2 пункту 3 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213 (із змінами), та на підставі наказу ДПС від 28.03.2022 року №173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» (зі змінами), у редакції наказу ДПС від 28.03.2022 року №173 без належної перевірки документів, які подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , головним державним інспектором Бахтай Оленою Володимирівною по Головному управлінню ДПС у Миколаївській області внесена згадана заява до баз даних ліцензійного реєстру.

Таким чином, перевіркою встановлено, що головним державним інспектором відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області ОСОБА_1 не дотримано вимоги посадової інструкції і, як наслідок, перевищено службові повноваження в частині незаконного подання відомостей до Єдиного ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання, на право отримання ліцензії ФОП ОСОБА_5 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що призвело до порушення ст.15 Закону №481/95-ВР, підпункту 3.2 пункту 3 Рекомендацій щодо організації роботи Головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213 (із змінами), п.3 Положення про комісію з питань ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пальною, затвердженого наказом ГУ ДПС у Волинській області №148 від 06.05.2022 року та вбачається вчинення нею дисциплінарного проступку.

Наказом Головного управління ДПС у Волинській області від 09.11.2022 року №6-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби» до головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого п.7 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» .

Згідно наказу в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області №499-о від 10.11.2022 року припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області з 10 листопада 2022 року згідно з пунктом 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи прийняті ГУ ДПС у Волинській області накази від 09.11.2022 року №6-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби» та №499-о від 10.11.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області протиправними та таким, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням регулюються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ). Цей Закон визначає правовий статус державного службовця.

Частиною першої статті 8 Закону № 889-VІІІ передбачено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до статті 9 № Закону 889-VІІІ державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання. Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним.

Згідно з частиною першою статті 62 Закону № 889-VІІІ державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону.

Частиною першою статті 64 Закону № 889-VІІІ передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 65 Закону № 889-VІІІ передбачено підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, зокрема, це вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Пунктом 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VІІІ встановлено, що одним із видів дисциплінарного проступку є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону № 889-VІІІ до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною п`ятою статті 66 Закону № 889-VІІІ встановлено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (частини перша статті 67 Закону № 889-VІІІ ).

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Спір у цьому провадженні виник у зв`язку зі звільненням позивача з посади державної служби на підставі пункту 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII.

Колегія суддів зауважує, що Верховним Судом було сформовано правові висновки у подібних правовідносинах щодо застосування положень пункту 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII.

У постановах від 30.06.2021 року в справі № 200/10988/19-а, від 10.11.2021 року в справі № 540/4057/20, від 22.12.2021 року в справі № 140/16342/20, від 28.04.2022 року в справі № 540/2464/19, від 26.05.2022 року в справі №300/3980/20, від 26.05.2022 року в справі № 500/426/19 Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої у розумінні пункту 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VІІІ «перевищення службових повноважень» означає вчинення державним службовцем таких дій або прийняття рішень, які виходять за межі його службових повноважень. Під час дисциплінарного провадження у таких справах дисциплінарна комісія та суб`єкт призначення повинні чітко визначити обсяг повноважень конкретного державного службовця, керуючись положеннями Закону № 889-VІІІ, інших законів України, положеннями про державний орган та/або його структурний підрозділ, а також посадовою інструкцією державного службовця. Таким чином, саме за вчинення державним службовцем дій, які виходять за межі його повноважень, законодавець у згаданій нормі Закону № 889-VІІІ передбачив можливість застосування до такої особи найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення.

Висновки й підходи, наведені Верховним Судом у цих постановах, є релевантними до обставин цієї справи.

Верховний Суд у вказаних постановах наголосив, що перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції. У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію державного службовця і порівняти її із вчиненими діями (перевищення службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності - його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення дії).

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» вказано, що під перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти, зокрема, вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства.

Відповідно до норм ст.15, ст.16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», (зі змінами) (далі-Закон №481/95-ВР) передбачено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими КМУ органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, в якій зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (зокрема, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень РРО (КОРО), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах ДФС.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Документи подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим КМУ видавати ліцензії на виробництво або імпорт, експорт спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Для здійснення контролю суб`єкт господарювання подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Крім того, наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213, яким затверджено Рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 розгляд заяви про видачу ліцензії здійснює структурний підрозділ Головного управління у такому порядку:

перевіряє надходження плати за ліцензії (дубліката) до бюджету; перевіряє відповідність поданих у заяві відомостей щодо реєстраторів розрахункових операцій даним, наявним в інформаційних базах даних ДФС;

готує проект рішення про видачу ліцензії (дубліката ліцензії), а у разі наявності підстав для відмови-рішення про відмову у видачі ліцензії.

Таким чином, організація роботи в ГУ ДПС у Волинській області щодо приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами покладено на відділ ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області.

Відповідно до наказу ДПС від 28.03.2022 року №173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» (зі змінами), у редакції наказу ДПС від 28.03.2022 року №173, з метою забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС в умовах дії правового режиму воєнного стану, відповідно до пункту 11 положень про територіальні органи ДПС, затверджених наказом ДПС від 12.11.2020 року №643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» (зі змінами), встановлено, що за ГУ ДПС у Волинській області закріплено виконання повноважень за Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, а також закріплена функція прийому заяв та видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на території Миколаївської області.

Як вже зазначалось вище, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ), через електронний кабінет платника за №ЕКПП/12953/АП/14-29 від 03.08.2022 року подано заяву для отримання ліцензії на право здійснення торгівлею алкогольними напоями за місцем здійснення торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На підставі даної заяви 08.08.2022 року головним державним інспектором відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального Бахтай О.В. проведено розгляд поданих документів та внесена заява №ЕКПП/12953/АП/14-29 від 03.08.2022 року по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в базу ліцензійного реєстру.

Однак, у відповідності до вимог підпункту 3.1 пункту 3 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213 (із змінами), та ст.15, ст.16 Закону №481/95-ВР дана заява мала бути скерована до Головного управління ДПС Київської області та внесена до ліцензійного реєстру їх працівниками.

Відтак, у даному випадку має місце перевищення службових повноважень, зокрема, вчинення дій, які є компетенцією службової особи іншого відомства.

У постанові від 28.04.2022 року в справі № 540/2464/19 Верховний Суд зауважив, що «перевищення службових повноважень», «прийняття необґрунтованого рішення або рішення, що суперечить закону», «невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків» є різними видами дисциплінарних проступків з різними правовими наслідками. Кожне з вказаних діянь містить самостійний склад дисциплінарного правопорушення (є окремим дисциплінарним проступком) і за кожне з цих діянь передбачені різні види дисциплінарних стягнень. Тому правильне встановлення виду дисциплінарного проступку є важливою складовою конституційної гарантії захисту від незаконного звільнення.

Судом встановлено, що листом від 19.09.2022 року №151/03-20-14-13 відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту повідомлено робочу групу, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить СГД ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 09.08.2022 року по 07.09.2022 року реалізовано алкогольних напоїв на суму 24952,5 грн. в кількості 214 л, а саме пива «Соколівське» в асорпименті: «Соколівське пшеничне», «Соколівське гіпаніс», «Соколівське рисове», «Соколівське світле» та «Соколівське темне», що спростовує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено до яких тяжких наслідків призвели дії позивача, що були підставою для її звільнення із займаної посади, оскільки, як зазначила ОСОБА_1 , та не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву, ні підприємцю, ні державі збитки завдані не були, податки та збори сплачені вчасно та у повному обсязі».

Крім наведеного, ФОП ОСОБА_2 змушений був 07.09.2022 року подавати заяву про анулювання ліцензії за помилково поданою заявою за №ЕКПП/12953/АП/14-29 від 03.08.2022 року, на підставі якої розпорядженням ГУ ДПС у Волинській області від 07.09.2022 року №51-р таку анульовано останньому.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 липня 2019 року у справі № 359/4316/17 (провадження № 61-25878св18) та від 30 березня 2020 року у справі № 489/7807/18 (провадження № 61-15378св19).

Згідно з приписами Закону України «Про державну службу» звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, перелік яких є вичерпним. Перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення входить до цього переліку, однак державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за перевищення службових повноважень, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як перевищення службових повноважень.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26 травня 2022 року у справі № 300/3980/20.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З приводу помилковості зазначення в наказі ч.3 ст. 66 Закону України «Про державну службу», на чому акцентував суд першої інстанції та позивач, то як встановлено в ході апеляційного розгляду, стороною відповідача була допущена технічна помилка, проте із самого опису суті порушення вчиненого ОСОБА_1 з наказу можливо встановити правильну кваліфікацію. Більше того, податковим органом самостійно виправлено дану помилку, а сам наказ ГУ ДПС у Волинській області №12-дс від 26.12.2022 року «Про виправлення описки в наказі про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби» стороною позивача не оскаржений.

Відтак, подібне не може слугувати підставою для скасування оспореного наказу про звільнення.

Апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції із відмовою в задоволенні позову, то відповідно, додаткове рішення та ухвала про відмову у роз`ясненні судового рішення також підлягають до скасування, як похідні судові рішення.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а тому рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, додаткове рішення від 30 грудня 2022 року та ухвала від 20 січня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення підлягають скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат в силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, додаткове рішення від 30 грудня 2022 року та ухвалу від 20 січня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення у справі №140/7457/22 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 07.04.2023 року у зв`язку із перебуванням судді Обрізко І.М. у відпустці.