Справа № 340/4086/20
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2023 року Справа № 340/4086/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу та встановлення строку на подання звіту про виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла заява ОСОБА_1 у порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі клопотання), в якій він просить:

- накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за неподання звіту щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021, який був встановлений ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 у справі №340/4086/20;

- встановити новий строк подання звіту та зобов`язати Державну казначейську службу України подати до Черкаського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №340/4086/20.

Заява мотивована тривалим невиконанням відповідачем ухвали суду, якою зобов`язано надати звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021, у зв`язку з чим, просить накласти штраф на керівника відповідача за неподання звіту щодо виконання вказаного судового рішення та встановити новий строк подання звіту.

Ухвалою від 24.03.2023 суд вирішив розгляд заяви ОСОБА_1 про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу та встановлення строку на подання звіту про виконання рішення суду у справі №340/4086/20 здійснити в порядку письмового провадження 31 березня 2023 року.

27.03.2023 Державна казначейська служба України подала суду заперечення на вищевказану заяву позивача, в якій просила відмовити у її задоволенні. Зазначено, що 28.09.2022 направлено на адресу суду звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021.

Щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 ДКСУ зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 по справі № 804/3242/17 визначено, що перерахування коштів із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність органів Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державний бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

31.03.2023 суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких вказано, що відсутність можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на користь позивача, становить втручання у право на мирне володіння майном. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У даному випадку жодних обставин, які стали перешкодою у виконанні рішення суду у встановлений законом строк, відповідач не надав. Викладені у запереченнях ДКС посилання на п.3 порядку, за яким рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються у порядку черговості надходження таких документів, не можуть слугувати правовою підставою для порушення законодавчо встановленого строку виконання судового рішення. Так, вказана норма не передбачає жодних винятків для недотримання приписів ст.3 закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо тримісячного строку для перерахування стягуваних коштів та підлягає застосуванню виключно у системному взаємозв`язку із зазначеним законодавчим положенням». З огляду на викладене вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню у встановлений законом строк.

Оцінивши доводи клопотання, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 у справі №340/4086/20, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд.18/5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суддівську винагороду за період з 18.04.2020 до 27.08.2020, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року змінено, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення у наступній редакції: Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману суддівську винагороду в розмірі 135583 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 33 коп. за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд.18/5, ).

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року залишено без змін.

22.09.2021 позивачу надіслано виконавчий лист щодо виконання вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №340/4086/20.

29.09.2021 позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №340/4086/20 про стягнення коштів.

Також, 23.11.2021 позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою, в якій просив надати інформацію щодо стадії виконання листа Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №340/4086/20.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 у справі №340/4086/20 задоволено частково заяву ОСОБА_1 від 03.02.2022 (вх. від 07.02.2022 №5835/22) щодо визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду та подання звіту про виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України про стягнення коштів.

Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №340/4086/20 та виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 №340/4086/20.

Направлено Державній казначейській службі України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд.6, ) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №340/4086/20 та виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 №340/4086/20.

Зобов`язано Державну казначейську службу України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після отримання даної ухвали.

Зобов`язано Державну казначейську службу України протягом одного місяця з часу отримання цієї ухвали подати суду звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №340/4086/20.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2022 у справі №340/4086/20 встановлено Державній казначейській службі України новий строк для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 в адміністративній справі №340/4086/20 терміном на 2 місяці від дати набрання ухвалою законної сили.

05.10.2022 від Державної казначейської служби України суду надійшов звіт від 27.09.2022 №5-10-10/13374 (вх. від 05.10.2022 №30068/22) щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 в адміністративній справі №340/4086/20.

У звіті зазначено, що після надходження органу казначейства виконавчого листа у справі №340/4086/20, відповідно до п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі Порядок №845) визначено код програмної класифікації видатків 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Відповідно до п.31 Порядку №845 казначейство направляло ДСА України вимоги, в яких зазначалось про недостатність відкритих асигнувань за бюджетною програмою 0501150.

Таким чином, Казначейством вжито усіх необхідних заходів щодо списання коштів з рахунку боржника.

Однак, після здійснення заходів щодо списання коштів за бюджетною програмою 0501150, у зв`язку з недостатністю коштів, згідно з п.33 Порядку №845 виконавчий лист №340/4086/20 підлягає виконанню за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», оскільки протягом 2-х місяців зазначений виконавчий документ не був виконаний за рахунок КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Отже, затримка перерахування коштів здійснюється не через протиправні дії Казначейства, а через наявність сформованої черги виконання судових рішень.

З урахуванням викладеного, у звіті вказано, що виплата позивачу вищевказаних коштів буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат у порядку черговості за відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Вирішуючи питання накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ст.14 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення:

1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;

2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Вирішуючи клопотання позивача, суд врахував висновки Верховного Суду в постанові від 3 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 відповідно до яких необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення. Порушенням норм процесуального права є незастосування спеціальних правових норм, передбачених у статті 382 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон України від 5 червня 2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон №4901-VI).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною 4 ст.3 Закону №4901-VI встановлено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку №845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з пунктом 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 Порядку №845 встановлено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Відповідно до пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів із дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Аналізуючи наведені положення Верховний Суд у постанові від 13 серпня 2020 року у справі №818/1653/17 звернув увагу, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, Казначейство обмежено відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Якщо таких коштів недостатнього, Казначейство зобов`язана звернутися до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України; при цьому Казначейство відкладає безспірне списання коштів і поновлює його після того, як такі зміни будуть внесені.

Отже, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності Казначейства у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, потрібно з`ясувати, чи вжило Казначейство в межах своїх повноважень усі залежні від нього дії (ухвалило рішення), спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.

Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Верховний Суд погодився з тим, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню. Однак у контексті встановлених обставин, необхідно зауважити, що сам факт невиплати позивачу коштів протягом трьох місяців (від дати подання необхідних документів) за судовим рішенням, боржником за яким є державний орган, без з`ясування усіх обставин, які зумовили таку ситуацію, не є достатньою підставою вважати, що Казначейство допустило протиправну бездіяльність.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 06 листопада 2019 року в справі №803/1449/16 і від 15 травня 2019 року в справі №688/4324/16-а.

Як установлено судом, після надходження органу казначейства виконавчого листа у справі №340/4086/20, відповідно до п.28 Порядку №845 визначено код програмної класифікації видатків 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Відповідно до п.31 Порядку №845 казначейство направляло ДСА України вимогу (лист від 09.09.2022 №12-06-06/12252) про недостатність відкритих асигнувань за бюджетною програмою 0501150.

Однак, після здійснення заходів щодо списання коштів за бюджетною програмою 0501150, у зв`язку з недостатністю коштів, згідно з п.33 Порядку №845 виконавчий лист №340/4086/20 підлягає виконанню за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», оскільки протягом 2-х місяців зазначений виконавчий документ не був виконаний за рахунок КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Разом з тим, відповідачем протягом 2021-2022 років направлялися запити до Міністерства фінансів України щодо збільшення відповідних бюджетних асигнувань (том 1 а.с.268-279), що свідчить про вжиття усіх необхідних заходів для своєчасності виконання відповідного судового рішення, а отже й відсутності протиправності дій в частині його несвоєчасного виконання.

Листами Міністерства фінансів України від 27.01.2022 №16010-18-5/2643 та від 07.02.2022 №16010-18-5/3664 повідомлено ДКСУ, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» затверджено бюджетні призначення за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» в сумі 100000,0 грн.

Разом з тим, на підставі постанови КМУ від 01.04.2022 №401 «Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету» скорочено видатки загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік, передбачених головним розпорядникам коштів державного бюджету, зокрема за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» на суму 10000,0 (тис. гривень).

Таким чином, відповідачем прийнято до виконання виконавчий лист позивача і вживаються всі передбачені законодавством заходи щодо його виконання із дотриманням принципу черговості, тобто на виконанні у ДКС України знаходились рішення судів, що надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа позивача, а списання коштів на користь позивача відкладено в зв`язку з недостатністю коштів для здійснення безспірного списання.

Перерахування коштів стягувачам із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державної бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі №804/3242/17.

Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 вказав, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме:

- встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення;

- аналізувати акти законодавства;

- враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства;

- встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на наведені висновки Верховного Суду, приписи викладених вище положень законодавства України, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає наявності підстав для подання нового звіту та накладення на керівника ДКСУ України штрафу за невиконання рішення суду, оскільки суб`єктом владних повноважень, як установлено вище, вчинено усі залежні від нього заходи для виконання рішення суду.

Тому суд дійшов висновку взяти до відома звіт Державної казначейської служби України від 27.09.2022 №5-10-10/13374 (вх. від 05.10.2022 №30068/22) щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 в адміністративній справі №340/4086/20 та відмовити у задоволенні клопотання позивача про вжиття процесуальних заходів впливу за невиконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.132-142, 252, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Взяти до відома звіт Державної казначейської служби України від 27.09.2022 №5-10-10/13374 (вх. від 05.10.2022 №30068/22) щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 в адміністративній справі №340/4086/20.

2. Відмовити повністю у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 21.03.2023 (вх. від 21.03.2023 №10634/23) про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу та встановлення нового строку на подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 в адміністративній справі №340/4086/20.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ