Справа № 604/1190/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 604/1190/21 пров. № А/857/18346/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року в справі №604/1190/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

суддя в 1-й інстанції Мартиць О.І.,

час ухвалення рішення 18.11.2022 року,

місце ухвалення рішення м.Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 18.11.2022 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Скалатської міської ради Тернопільської області про визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових осіб, які відмовились розглянути по суті скаргу, подану у червні 2019 року, визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових осіб, які відмовились розглянути по суті скаргу подану у січні 2020 року, зобов`язання Скалатську міську раду обстежити муровану огорожу та встановити на місцевості межу між земельними ділянками закріпивши її межовими знаками, зобов`язання Скалатську міську раду вжити заходів для усунення порушень і притягнення порушника до відповідальності, стягнути на користь ОСОБА_1 50 тисяч грн моральної шкоди.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20.05.2022 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Скалатської міської ради відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30.08.2022 вказане судове рішення скасоване. Провадження у цивільній справі закрито, справу №604/1190/21 направлено до Тернопільського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Скалатської міської ради Тернопільської області відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посадовими особами Скалатської міської ради Тернопільської області фактично проігноровано та не розглянуті по суті, у встановленому законодавством порядку, скарги позивачки від червня 2019 року та січня 2022 року.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом розгляду в даній справі є наявність або відсутність підстав для визнання протиправними дій посадових осіб щодо розгляду та вирішення заяв позивачів від 2019 та 2020 року.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на підставі рішення Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області №211 від 18.12.2012 має у приватній власності земельну ділянку площею 0.207 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 246, кадастровий номер: :02:001:0461.

Так, 13.08.2019 донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася міського голови Скалатської міської ради, в якій просила його допомоги вплинути на її сусіда, так як він зводить на межі високу муровану огорожу біля її будинку на відстані півметра, внаслідок чого буде обмежений доступ до її будівель та може вплинути, викликати ряд небезпек і незручностей в ході експлуатації будівель, що суперечить протипожежним та санітарним нормам. Просила викликати комісію.

Згідно Акту №14 від 30 серпня 2019 року складеного комісією Скалатської міської ради в складі голови комісії ОСОБА_3 , секретаря Скалатської міської ради, секретаря комісії Мокрій І.С. головного спеціаліста відділу ЖКГ Скалатської міської ради, Тихоліз Н.С. головного спеціаліста відділу земельних відносин та комунальної власності Скалатської міської ради Голик Х.Е. - юрисконсульта Скалатської міської ради при виїзді комісії, зі слів ОСОБА_2 встановлено, що обидві ділянки жителів є приватизованими. Виходячи з цього комісія Скалатської міської ради рекомендувала громадянці ОСОБА_2 звернутись до суду для вирішення спірного питання між нею та сусідом. В свою чергу комісією Скалатської міської ради роз`яснено гр. ОСОБА_2 зміст добросусідства, що передбачено статтею 103 Земельного кодексу України.

Крім того, ОСОБА_2 02.12.2019 за №40-1019-4.5-2675-19 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області надано відповідь на її скаргу від 15.10.2019 щодо законності влаштуванням сусідом ОСОБА_4 огорожі на межі суміжних земельних ділянок, в якій зазначено, зокрема, що повноваження Управління щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені ст.41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011№553 та Положенням про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 12.06.2017 №934. Підставами для проведення позапланової перевірки відповідно до ч.1 ст.41 Закону України та п.7 Порядку №553 є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до п.6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати. Встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію житлових будинків на суміжних територіях. Для розв`язання виникаючих конфліктів з питань влаштування огорож, їх конструкцій тощо, застосовується положення Земельного кодексу - стаття 103 "Зміст добросусідства". Зведення на земельній ділянці парканів, огорожі входить до п.6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання щодо вирішення земельних спорів належать до віддання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відповідно до п.1 ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері земельних відносин. Також статтями 386, 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

21.01.2020 ОСОБА_2 звернулася із заявою до голови Скалатської територіальної громади, у якій просила установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками, обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти документ, у якому вказати, чи була зведена сусідом ОСОБА_4 огорожа з порушенням місцевих правил забудови, будівельних, санітарних і протипожежних норм, вжити заходів для усунення цих порушень і притягнення порушника до відповідальності.

Скалатська міська рада Підволочиського району Тернопільської області 20.02.2020 за №615 надала на вказане звернення відповідь, де з посиланням на Порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, передбаченого Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686, повідомила, що для відновлення межових знаків земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками необхідно звернутись в землевпорядну організацію та укласти договір на проведення відповідних робіт. Щодо питання зведення огорожі по межі суміжних ділянок сусідом ОСОБА_4 , то у відповіді на заяву вих. №1808 від 18.07.2018 роз`яснено норми встановлення паркану. По питанні порушення правил забудови та притягнення до відповідальності рекомендовано звернутися в Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області.

Не погоджуючись зі змістом Акту №14 від 30.08.2019, складеним комісією Скалатської міської ради, яка не обстежувала спірних земельних ділянок і розташованих там будівель та споруд, не здійснювала будь-яких контрольних замірів та висновками відповіді від 20.02.2020 щодо потреби замовляти та розробляти документацію із землеустрою, бо вона була в 2018 році виготовлена ПП "Горизонт" відповідно до рішення Новосілківської сільської ради від 18.12.2012 №211, а після цього приватизована, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

За положеннями статті 19 Конституції України, частини третьої статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 40 Конституції визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. (стаття 25 Закону України "Про місцеве самоврядування")

Закон України "Про звернення громадян" 02.10.96 N 393/96 регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно статті 7 цього Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно підпункт 5 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Статтею 158 Земельного кодексу України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 разом із власником та позивачем ОСОБА_1 , у 2019 та 2020 роках зверталася із заявами у Скалатську міську раду та просила вплинути на сусіда, який зводить муровану огорожу біля будинку, чим обмежує доступ до будівель, створює незручності та порушує норми, установити (відновити) межі земельних ділянок на місцевості та закріпити їх межовими знаками.

Відповідачем на вказані звернення надано відповідь, де з посиланням на нормативно-правові акти роз`яснено, що для відновлення межових знаків земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками позивачам необхідно звернутись в землевпорядну організацію та укласти договір на проведення відповідних робіт, роз`яснено норми встановлення паркану, а також вирішення питання притягнення до відповідальності.

Так, порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками передбачено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 за №376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686. Згідно вказаної інструкції передбачено, що розроблення технічної документації із землеустрою та послуги щодо встановлення меж ділянок надають землевпорядні організації, що мають відповідну ліцензію на виконання землевпорядних робіт. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі здійснюється в присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок. Відповідно до п.4.3. Інструкції відновлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України (2768-14) документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отож, судом першої інстанції вірно зазначено, що звернення ОСОБА_2 , а саме заяви подані до Скалатської міської ради в червні 2019 року та в січні 2020 з приводу впливу на сусіда ОСОБА_4 , розглянуті у спосіб, передбачений законом, в межах повноважень відповідача та у встановленому порядку, відповідачем вчинені всі від його залежні дії, спрямовані на розгляд заяв позивача, аргументи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

З урахуванням встановленого, суд апеляційної інстанції підтримує правильний висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових і службових осіб, які відмовились розглянути по суті скаргу ОСОБА_2 , подану у червні 2019 року, на сусіда ОСОБА_4 , про зведення огорожі з порушенням місцевих правил забудови, а також будівельних, санітарних і протипожежних норм, визнання незаконною бездіяльність Скалатської міської ради та її посадових і службових осіб, які відмовились розглянути по суті заяву ОСОБА_2 , подану в січні 2020 року, у якій вона просила установити (відновити) межі їхньої та сусіда ОСОБА_4 земельних ділянок на місцевості й закріпити їх межовими знаками, обстежити спірні будівлі і споруди, про що скласти документ, у якому вказати чи була зведена цим сусідом огорожа з порушенням місцевих правил забудови, будівельних, санітарних і протипожежних норм, вжити заходи для усунення порушень і притягнення порушника до відповідальності не підлягають до задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що на сьогодні ЄСПЛ напрацьовано певну практику стосовно обов`язку суду здійснювати контроль за суб`єктами владних повноважень. На рівні конкретних адміністративних процедур захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку держави реалізується через механізми контролю за діяльністю носіїв публічної влади, які включають або пов`язані з механізмами оскарження; із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада; щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури; у сфері, яка надає, в окремих справах, такі великі можливості для зловживань, котрі можуть призводити до шкідливих наслідків для демократичного суспільства загалом, у принципі функцію наглядового контролю доцільно доручати судді (рішення у справі "Klass and others v. Germany", заява № 5029/71, пункти 55 та 56)

Із цього приводу у практиці ЄСПЛ сформульовано висновок про те, що терміну "спір" (французькою мовою "contestation") необхідно надавати основного, а не формального значення; важливо також не звертати уваги на форму та мовні засоби, що використовуються, а спиратися на реалії події відповідно до обставин кожної справи; спір повинен бути справжнього і серйозного характеру; спір може стосуватися не лише існування права, а також сфери застосування чи порядку, у якому воно має бути використано, а також фактичних обставин справи (рішення у справах "Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium", заяви № 6878/75 та № 7238/75, пункт 45; "Gorou v. Greece", заява № 12686/03, пункт 29; "Boulois v. Luxembourg", заява № 37575/04, пункт 92; "Sporrong and Lunnroth v. Sweden", заяви № 7151/75 та № 7152/75, пункт 81 та "Benthem v. the Netherlands", заява № 8848/80, пункт 32).

Спір, який підлягає розгляду адміністративним судом, - це публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, та який виник у зв`язку з виконанням (рішення, дія), неналежним виконанням (рішення, дія) або невиконанням (бездіяльність) такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів, яка, за загальним правилом, встановлюється у суді першої інстанції за заявою однієї із сторін; такий спір є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин; метою вирішення такого спору є захист прав, свобод та інтересів особи або суспільних інтересів у сфері публічно-правових відносин шляхом впливу в межах закону на належного відповідача; такий спір повинен бути реальним (результат вирішення спору безпосередньо впливатиме на ефективний захист особи або суспільного інтересу у конкретних публічно-правових відносин) та існуючим на момент звернення з позовом; законом може бути визначено спеціальний порядок вирішення публічно-правового спору або встановлено обмеження стосовно суб`єкта звернення з відповідним позовом за умови наявності альтернативного суб`єкта з повною адміністративною процесуальною правоздатністю.

Отже, з наведеного випливає, що звертаючись до відповідача із відповідною заявою про притягнення до відповідальності за встановлення огорожі по межі суміжних ділянок, позивачем було обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірно надано відповідь про відсутність правових підстав у Скалатської міської ради для здійснення вказаних позивачем у заяві заходів контролю.

Належним способом захисту у цьому випадку було б звернення позивача до суду для вирішення спору із сусідом щодо порядку використання спільної межі земельних ділянок у порядку цивільного судочинства, що обґрунтовано було роз`яснено позивачу Скалатською міською радою.

Однак, всупереч запропонованому порядку, позивачі звернулися із заявою про визнання протиправними дій/бездіяльності саме органу місцевого самоврядування, а не особи котра, на переконання позивача, порушує її права та законні інтереси.

Колегія суддів звертає увагу, що заявлені позовні вимоги в межах справи, що розглядається, є взаємовиключними, оскільки при твердженні позивача про неналежний розгляд по суті заяв від 2019 та 2020 років, вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії, які безпосередньо не спрямовані на розгляд таких заяв, є передчасними та порушують дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача та підставно відмовлено в задоволенні позову в частині похідних вимог щодо зобов`язання Скалатську міську раду обстежити муровану огорожу, яку звів на їхній межі сусід ОСОБА_4 , про що скласти документ, у якому вказати чи порушив при цьому ОСОБА_4 місцеві правила забудови, будівельні, санітарні і протипожежні норми, установити (відновити) на місцевості межу між земельними ділянками їхньою та сусіда ОСОБА_4 і закріпити цю межу межовими знаками, вжити заходів для усунення цих порушень і притягнення порушника до відповідальності.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що підстави для стягнення моральної шкоди у розмірі 50 тисяч грн. відсутні, позаяк матеріали справи не містять жодних доказів спричинення моральної шкоди, також судом не встановлено завдання такої шкоди позивачу протиправними діями відповідача, як і наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та душевними стражданнями, приниження честі та гідності.

Водночас, у контексті правовідносин, які є спірними у цій справі, суд не встановив порушень прав позивача діями/бездіяльністю відповідача, що унеможливлює стягнення з нього в користь позивача моральної шкоди.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року в справі №604/1190/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 07.04.2023.