Справа № 160/20433/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
22.12.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 12.08.1988 року по 31.12.1998 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч. 2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення із врахуванням висновків суду по даній справі.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 12.08.1988 року по 31.12.1998 року оскільки в трудовій книжці наявний недолік, а саме: внесено виправлення в даті народження позивача. Позивач зауважив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, що неодноразова підтверджував Верховний Суд. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
27.12.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
07.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-1 зазначив, що в трудовій книжці позивача на титульній сторінці не вірно внесено виправлення в даті народження позивача. Відповідач-1 зауважує, що вказаний недолік заповнення книжки обумовлює не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 12.08.1988 року по 31.12.1998 року. У зв`язку з чим, відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області отримало копію ухвали від 09.02.2023 року 10.02.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надало, як і заяви про визнання позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
02.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Означеним рішенням також відмовлено в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12.08.1988 року по 31.12.1998 року у зв`язку з тим, що запис про зміну дати народження в трудовій книжці НОМЕР_1 виконано не у відповідності до вимог чинного законодавства.
Не погоджуючи з означеним рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом, в трудовій книжці ОСОБА_1 зроблено наступні записи періодів роботи позивача (далі мовою оригіналу):
1 запис 12.08.1988 року принят электросварщиком 3 разряда в Спецуправление 138 АОЗТ треста Криворожстальконструкции;
2 запис 01.02.1991 року переведен монтажником по монтажу стальных и железобетонных конструкций 3 разряда;
3 запис 01.11.1993 року присвоен 4 разряд монтажника по монтажу стальных и железобетонных конструкций;
4 запис 02.04.1992 року Спецуправление №138 треста Криворожстальконструкции преобразовано в СУ-138 арендного предприятия КСК;
5 запис 05.08.1994 року СУ-138 АП Криворожстальконструкция преобразовано в СУ-138 АОЗТ треста Криворожстальконструкции;
6 запис 04.11.1995 року переведен электросварщиком ручной сварки 4 разряда;
7 запис 23.02.1998 року Спецуправление 138 АОЗТ треста Криворожстальконструкции преобразовано в Криворізьке спеціалізоване управління №138 ЗАТ «Трест Криворіжстальконструкція».
8 запис 22.03.2001 року уволен согласно ст.38 КЗоТ Украины.
Також судом встановлено, що на титульній сторінці трудової книжки позивача внесено виправлення в дату народження позивача, а саме: змінено місяць народження «грудень» на «листопад».
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при відмові в зарахуванні періоду роботи з 12.08.1988 року по 31.12.1998 року до страхового стажу позивача керувалось наявністю виправлень в даті народження позивача, яка зроблена на титульній сторінці трудової книжки позивача.
Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачами до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при зарахуванні періодів роботи позивача до страхового стажу.
Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
З урахуванням наведеного, з метою відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п.2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення із врахуванням висновків суду.
Таким чином суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 12.08.1988 року по 31.12.1998 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення із врахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський