Справа № 640/10609/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційної скаргою Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любові Володимирівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любові Володимирівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по заяві ОСОБА_1 від 11 березня 2021 року;

- зобов`язати Голову ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйову Любов Володимирівни видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці та складає 236 475 грн., у тому числі: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта 1,25) - (2101x50x1,25) 131 375 грн.; доплата за вислугу років (80%) - 105 100 грн.; перебування на адміністративній посаді - 0; науковий ступінь - 0; робота, що передбачає доступ до державної таємниці - 0.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що правовий статус суддів у відставці визначений частиною статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 р. № 1402-VIII (надалі за текстом - «Закон №1402-VIII»), якою передбачено її право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Позивач акцентувала увагу, що йдеться саме про відповідну посаду, а не відповідний суд. Відтак, розмір посадового окладу суддів ВАСУ, який на сьогодні не є судовою установою, а судді є неправомочними суддями, не може впливати на підстави перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. На переконання позивача, ставити у залежність перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці із розміром посадового окладу судді, який не здійснює правосуддя, є некоректним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому дії відповідача є протиправними.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт зазначає, що ключовим є правове питання, яка саме посада є «відповідною» для судді Вищого адміністративного суду України у відставці, у разі визначення його щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону №1402-VIII. Наголошує, що частиною 3 статті 135 Закону №1402-VIII визначено базовий розмір посадових окладів саме Верховного Суду. Так само, Закон №1402-VIII не містить положень, які б ототожнювали статус суддів вищих спеціалізованих судів, що діяли до прийняття зазначеного закону, із статусом суддів Верховного Суду. Натомість, пунктом 7 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що до припинення діяльності статус, структура, повноваження, порядок роботи, права, обов`язки, гарантії суддів, зокрема, Вищого адміністративного суду України, визначаються Законом №2453-VI. На переконання скаржника, Вищий адміністративний суд України позбавлений можливості самостійно прирівнювати суддів ВАСУ у відставці до суддів Верховного Суду та зазначати у довідках про розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці розмір посадових окладів таких суддів. За відсутності іншого правового регулювання, при видачі суддям у відставці довідок про розмір щомісячного довічного грошового утримання ВАСУ керується пунктом 7 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII та зазначає в якості базового посадовий оклад працюючого судді ВАСУ.

Крім того, скаржник вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано враховані висновки Верховного Суду у зразковій справі №620/1116/20. Наголошує, що при видачі позивачеві довідки ВАСУ керувався не положеннями пункту 5 розділу XII Закону №1402-VIII, які визнано неконституційними, а положеннями пункту 7 вказаного розділу. Разом з тим, предметом даного спору є не наявність у позивача права на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог Закону №1402-VIII в залежності від того чи проходив він кваліфікаційне оцінювання, а можливість видачі відповідачем позивачу як судді ВАСУ у відставці довідку про суддівську винагороду із зазначенням посадового окладу, обчисленого відповідно до вимог Закону №1402-VIII, оскільки на переконання відповідача, до правовідносин у цій справі застосовуються пункту 7 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII та, відповідно, положення Закону №2453-VI.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Верховної Ради України №1600-VIII від 22.09.2016 р. ОСОБА_1 звільнено з посади судді Вищого адміністративного суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно посвідченню № 02002 позивач є суддею Вищого адміністративного суду України у відставці.

11 березня 2021 р. ОСОБА_1 звернулась до Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. із заявою у якій просила надати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з наступного розрахунку: прожитковий мінімум, визначений для обчислення суддівської винагороди за 2021 р. - 2 102 грн., із застосуванням коефіцієнту 1,25, визначено для суддів вищих спеціалізованих судів 50 прожиткових мінімумів - 131 375 грн., доплата за вислугу років 80 відсотків - 105 100 грн., всього розмір суддівської винагороди - 237 275 грн.

Листом №99/12-14/21 від 16.03.2021 р. Вищий адміністративний суд України повідомив позивача про неможливість видачі довідки з посиланням на те, що частиною 3 статті 135 Закону №1402-VIII не визначено базовий розмір посадових окладів суддів ліквідованих вищих спеціалізованих судів (як судів касаційної інстанції).

Ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд не звернув уваги на наступне.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини 4 статті 105 КАС України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Із наведеного випливає, голова ліквідаційної комісії будь-якої юридичної особи, зокрема й суду, не діє від власного імені, а у відносинах з іншими особами, у тому числі з судом та учасниками справи, представляє відповідну юридичну особу та виступає в суді від її імені.

Таким чином, Голова ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйова Л.В. не є тією особою, яка має відповідати за цим адміністративним позовом.

Правову позицію з цього питання Велика Палата Верховного Суду висловила у постанові від 16 лютого 2023 р. у справі № 640/26846/20.

Відповідно ж до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини 3 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до частини 6 статті 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Приймаючи до уваги, що за змістом статті 48 КАС України заміна неналежної сторони можлива лише у суді першої інстанції, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 315, 317 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любові Володимирівни задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 р. скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко