Справа № 522/5003/23
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/5003/23
Провадження №2а/522/179/23
УХВАЛА

03 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Білорусь, про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Білорусь, про примусове видворення за межі території України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, тримісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України встановлені ст. 288 КАС України.

Частиною 1 ст. 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Зі змісту вказаних норм слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, підстави, які дають позивачу право на пред`явлення зазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Як слідує з матеріалів адміністративного позову, працівниками ГУ ДМС України в Одеській області 27.09.2022 було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Республіки Білорусь та в цей же день було прийнято рішення № 653 про її примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано відповідача залишити територію України у термін до 26.10.2022, проте відповідач указане рішення добровільно не виконала.

Таким чином, звертаючись 16 березня 2023 року до суду з позовом про примусове видворення ОСОБА_1 за межі території України позивачем пропущено строк звернення з відповідним позовом до суду.

Частиною 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Одночасно з адміністративним позовом позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду з позовом про примусове видворення з України громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач указує, що відповідача вперше було виявлено 27.09.2022 та ГУ ДМС в Одеській області 27.09.2022 було прийнято рішення № 653 про примусове повернення відповідача в країну походження та зобов`язано її покинути територію України у термін до 26.10.2022. Проте, як було встановлено, вищезазначене рішення відповідачем виконано не було. Повторно відповідача виявлено 15.03.2023 та зважаючи на приписи ч. 2 ст. 288 КАС України, ГУ ДМС в Одеській області одразу після повторного виявлення відповідача та підготовки процесуальних документів звернулося до суду з адміністративним позовом про примусове видворення відповідача. Крім того, позивач вказує, що починаючи з жовтня 2022 року по березень 2023 року працівниками ГУ ДМС України в Одеській області неодноразово здійснювалися заходи щодо розшуку іноземця з метою проведення дій по примусовому поверненню, в тому числі і для звернення до суду з позовом про примусове видворення, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку.

Разом з тим, надаючи оцінку доводам позивача про поважність підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Так, у заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зокрема вказує, що відповідач був повторно виявлений 15.03.2023 та зважаючи на приписи ч. 2 ст. 288 КАС України, ГУ ДМС в Одеській області одразу після повторного виявлення відповідача та підготовки процесуальних документів звернулося до суду з даним адміністративним позовом про примусове видворення відповідача.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, рішення про примусове повернення відповідача було прийнято ГУ ДМС в Одеській області 27.09.2022. Вказаним рішенням зобов`язано відповідача залишити територію України у термін до 26.10.2022. Копію цього рішення ОСОБА_1 отримала 27.09.2022, про що свідчить її особистий підпис у розписці.

Таким чином, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення вимог про примусове видворення за межі території України, та з якими пов`язується початок перебігу тримісячного строку звернення позивача до суду з даним позовом, настали після невиконання відповідачем рішення про примусове повернення від 27.09.2022, тобто з 27.10.2022 (на наступний день після закінчення граничного строку, встановленого рішенням про примусове повернення для залишення відповідачем території України).

З позовом про примусове видворення відповідача Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось лише 16.03.2023, тобто з пропуском встановленого Кодексом адміністративного судочинства України тримісячного строку для звернення суб`єкта владних повноважень до суду.

При цьому, зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом, а саме що ГУ ДМС України в Одеській області було повторно виявлено відповідача лише 15.03.2023 не є поважними причинами пропуску строку, оскільки вимоги процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог, а не з моментом безпосереднього виявлення особи, відносно якої подається позов про примусове видворення.

Крім того, заявник у клопотанні про поновлення строку посилається на те, що починаючи з жовтня 2022 року по березень 2023 року працівниками ГУ ДМС України в Одеській області неодноразово здійснювалися заходи щодо розшуку іноземця з метою проведення дій по примусовому поверненню, в тому числі і для звернення до суду з позовом про примусове видворення, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку, проте позивач у клопотанні не обґрунтовує, які саме заходи ним вживалися та не вказує і не надає доказів на підтвердження вжиття таких заходів.

Суд також зазначає, що особливості провадження у справах за адміністративним позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені у статті 288 КАС України. У цих статтях передбачена імперативна норма розгляду вказаних справ за обов`язковою участю сторін.

Проте, такі особливості провадження не впливають на обставини, з якими процесуальний закон пов`язує початок перебігу строку звернення до суду.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах було висловлено Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 по справі № 362/1634/19, від 06 грудня 2019 року у справі №522/19225/18, від 30 липня 2020 року у справі № 743/1264/18.

У свою чергу суд зауважує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Водночас, судом не встановлено відповідних обставин, які б унеможливили своєчасно звернутися позивача до суду з даним позовом, жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин позивачем не надано.

Згідно з п. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, суд вважає, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом про примусове видворення за межі території України громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані позивачем, є неповажними.

Відтак, суд пропонує позивачу зазначити інші підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 121, 123, 160, 161, 169, 241, 248, 288 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Підстави пропуску строку звернення до суду, вказані Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області - визнати неповажними.

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Білорусь, про примусове видворення за межі території України залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.І. Ковтун