Справа № 420/5935/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 р. м.ОдесаСправа № 420/5935/22
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі №420/5935/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІАЛА СПОРТ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.12.2021 №UA500130/2021/020184

У С Т А Н О В И В:

18.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «НІАЛА СПОРТ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці від 03.12.2021 №UA500130/2021/020184.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з метою визначення митної вартості товару за першим методом декларантом до митного органу надано повний пакет документів, перелік яких наведено у статті 53 Митного кодексу України. Однак, контролюючим органом прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.12.2021 №UA500130/2021/020184. Із вказаними актами індивідуальної дії позивач не погоджувався вказуючи, що митний орган додатково може витребувати лише ті документи, які підтверджують митну вартість, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. На думку декларанта, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2 не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої ТОВ «НІАЛА СПОРТ» митної вартості.

Відповідач із позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи про те, що в документах, які подано декларантом до контролюючого органу з метою підтвердження митної вартості, містяться розбіжності, а також такі документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни або ціни, яка підлягала сплаті за товар. Означене зумовило необхідність витребування додаткових документів. Натомість, декларантом усіх виявлених розбіжностей усунуто не було, що власне й слугувало підставою для коригування митної вартості товару за резервним методом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі № 420/5935/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІАЛА СПОРТ» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці від 03.12.2021 №UA500130/2021/020184.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що декларантом подано усі документи, які надавали митному органу можливість визначити митну вартість товару за першим методом. Такі документи підтверджують числове значення митної вартості та не містять розбіжностей. Також, окружним адміністративним судом установлено, що неведені суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2 обґрунтування спростовуються поясненнями декларанта та поданими до митного органу документами.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції митним органом подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що окружним адміністративним судом неправильно застосовано норми матеріального права, не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, викладені у рішенні висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуваний судовий акт підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Одеська митниця не зазначено, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги повністю дублює зміст відзиву на позовну заяву (т.І а.с.211-225, т.ІІ а.с.45-62).

Згідно із поданим ТОВ «НІАЛА СПОРТ» до апеляційного суду відзивом на апеляційну скаргу, оскаржуване митним органом рішення окружного адміністративного суду є законними та обґрунтованими, ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Натомість, апеляційна скарга Одеської митниці висновків суду першої інстанції не спростовує, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного митного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 21.09.2020 року між ТОВ "НІАЛА СПОРТ" (Покупець) та компанією NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD (Китай) (Продавець) укладено контракт № 210920, за умовами якого Продавець передає, а Покупець купує спортивні товари та обладнання, іменоване в подальшому товар, який відповідає технічним вимогам Покупця в кількості та по цінам, що зазначені в інвойсах.

Згідно із додатковою угодою від 06.06.2021 до контракту від 21.09.2020 № 210920, сторони затвердили наступні умови оплати за товар згідно інвойсу №LS-211414UA від 05.06.2021:

- врахувати отриману передоплату у розмірі 1491 доларів США від 18.05.2021 в рахунок оплати інвойсу LS-211414UA;

- здійснити оплату у розмірі 19224,40 доларів США в термін до 20.10.2021;

- здійснити оплату у розмірі 19224,39 доларів США в термін до 28.10.2021.

На виконання умов вищевказаного контракту з додатковою угодою компанією NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD (Китай) поставлено на користь ТОВ "НІАЛА СПОРТ" інвентар для занять фізкультурою або гімнастикою.

З метою здійснення митного оформлення товарів, 25.11.2021 ТОВ "НІАЛА СПОРТ" до митного органу подано митну декларацію №UA500130/2021/216679, у якій митну вартість товару декларантом визначено за ціною контракту в сумі 39939,79 доларів США.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення ТОВ "Ніала Спорт" до контролюючого органу, разом з декларацією, подано наступні документи: пакувальний лист від 27.06.2021, комерційний інвойс №LS-211414UA від 05.06.2021, накладну УМВС №14087485 від 27.06.2021, декларацію походження товару №LS-211414UA від 05.06.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №12 від 28.10.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №10 від 20.10.2021, довідку ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» про транспортні витрати від 02.08.2021 №366084, прайс-лист NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD від 01.06.2021, контракт №210920 від 21.09.2020, договір про транспортно-експедиторське обслуговування №АЛШ0919 від 07.09.2019.

Під час перевірки документів, які подано декларантом на підтвердження митної вартості товару, фахівцями контролюючого органу установлено, що вони містять розбіжності, ознаки підробки, а також не подано усіх документів, які підтверджують митну вартість товару, а саме:

- подані документи не містять даних щодо: вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрат на навантаження оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України;

- до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати, що не відповідає типу документу для підтвердження понесених витрат на транспортування;

- неподання документів про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню;

- до митного оформлення подано платіжні банківські документи №10 від 20.10.2021, №12 від 28.10.2021, що не відповідають умовам визначеним у комерційному інвойсі. Сума оплати по двох платіжних документах складає 38448,79 дол. США, що не відповідає заявленій митній вартості товару 39939,79 дол. США;

- згідно товаро-транспортного документу (залізнична накладна) №14087485 від 27.06.2021 товар відвантажено у місті Dalang (Китай), що відрізняється від заявлених умов поставки у графі 20 митної декларації та інформації наведеній у комерційному інвойсі №LS-211414UA від 05.06.2021 стосовно порту завантаження Guangzhou (Китай);

- подані документи не містять інформації стосовно торгівельної марки товару;

- у поданому до митного оформлення прайс-листі від 01.06.2021 не зазначено одиниць товару (штуки, набори, кілограми), на які встановлено ціни.

У зв`язку з чим, на підставі вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, контролюючим органом було зобов`язано декларанта протягом 10-ти календарних днів надати додаткові документи, зокрема: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; прейскурант (прайс-лист), каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарі, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; митну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст.254 Митного кодексу України. Декларанту також було запропоновано за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

З матеріалів справи убачається, що ТОВ "НІАЛА СПОРТ" до митного органу надіслано лист від 02.12.2021 №0212/01, у якому зазначено, що вартість упаковки, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням та витратами на навантаження входять до ціни товару і окремо покупцем не сплачувались. Інформація щодо вартості перевезення з транспортуванням товару до місця ввезення на митну територію України міститься у довідці ТОВ «Ламан Шипінг» від 02.08.2021 №366084, яка була надана разом із митною декларацією. При цьому, митний орган не наділений повноваженнями контролювати додержання сторонами умов зовнішньоекономічних договорів та договорів на транспортно-експедиційне обслуговування, зокрема, в частині своєчасності оплати, оскільки означене жодним чином не впливає на правильність визначення митної вартості імпортованого товару за ціною контракту.

Також, митний орган повідомлено, що за умовами комерційного інвойсу №LS-211414UA від 05.06.2021 оплата перших 50% вартості партії товару мала бути здійснена на умовах 50% «against of shipping documents», тобто після отримання, а не до отримання транспортних документів. Отже, надані разом із митною декларацією платіжні доручення в іноземній валюті або банківських матеріалах №10 від 201021, №12 від 28.10.2021 підтверджують виконання зобов`язання з оплати вартості партії товару у відповідності до умов контракту №210920 від 21.09.2020. До того ж, 1491 дол. США були сплачені платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №6 від 18.05.2021 на підставі інвойсу-проформи №211414,0429 від 29.04.2021 та відповідно до додаткової угоди від 06.06.2021 до контракту№210920 від 21.09.2020, які були зараховані як частина оплати за комерційним інвойсом №LS-211414UA від 05.06.2021.

Стосовно місця завантаження товару декларантом пояснено, що у комерційному інвойсі від 05.06.2021 № LS-211414UA вказано умови поставки FOB Гуанчжоу (Даланг) з уточненням про залізничну станцію завантаження Dalang (назва залізничної станції у місті Гуанчжоу).

Відносно інформації про торгівельну марку товару ТОВ "НІАЛА СПОРТ" повідомлено митний орган, що така інформація не міститься в переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Щодо недоліків прайс-листа, на які контролюючий орган акцентував увагу суб`єкт господарювання вказав, що прайс-лист є лише списком цін та не може вважатися первинним документом, а слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар. Прийс-листи не містяться в переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України

До вказаного листа декларантом додатково було додано: рахунок-фактуру №LS-4374202 від 02.08.2021 від ТОВ «Ламан Шипінг», платіжні доручення №104 від 17.09.2021, №106 від 22.09.2021, №128 від 22.10.2021, №129 від 28.10.2021 про сплату послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, інвойс-проформу №211414,0429 від 29.04.2021, платіжне доручення №6 від 18.05.2021 на суму 1491 дол.США, інформаційний лист NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD від 30.11.2021 про торгівельні марки товарів, які постачаються та одиниці виміру товарів у прайс-листі.

Однак, за результатами розгляду питання щодо митного оформлення зазначеного у митній декларації товару Одеською митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2021/000049/2 від 03.12.2021 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.12.2021 №UA500130/2021/020184.

Не погодившись із коригуванням митним органом заявленої декларантом у митній декларації митної вартості товару позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються порядку визначення митної вартості товарів, правомірності рішення відповідача щодо коригування митної вартості товару, який імпортується на митну територію України.

Такі правовідносини урегульовано положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом до митного органу з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно із ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних норм права зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі поданих декларантом документів та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з даною обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які надають змогу пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості та жодним чином не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, зокрема, тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, як з`ясовано колегією суддів, на підтвердження обґрунтованості визначеного методу митної вартості ТОВ "НІАЛА СПОРТ" до контролюючого органу подано наступні документи: пакувальний лист від 27.06.2021, комерційний інвойс №LS-211414UA від 05.06.2021, накладну УМВС №14087485 від 27.06.2021, декларацію походження товару №LS-211414UA від 05.06.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №12 від 28.10.2021, платіжне доручення в іноземній валюті №10 від 20.10.2021, довідку ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» про транспортні витрати від 02.08.2021 №366084, прайс-лист NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD від 01.06.2021, контракт №210920 від 21.09.2020, договір про транспортно-експедиторське обслуговування №АЛШ0919 від 07.09.2019, рахунок-фактуру №LS-4374202 від 02.08.2021 від ТОВ «Ламан Шипінг», платіжні доручення №104 від 17.09.2021, №106 від 22.09.2021, №128 від 22.10.2021, №129 від 28.10.2021 про сплату послуг з транспортно-експедиційного обслуговування, інвойс-проформу №211414,0429 від 29.04.2021, платіжне доручення №6 від 18.05.2021 на суму 1491 дол.США, інформаційний лист NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD від 30.11.2021 про торгівельні марки товарів, які постачаються та одиниці виміру товарів у прайс-листі.

За наслідками дослідження вказаних документів, колегією суддів установлено, що вони ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, а також обґрунтовують митну вартість товарів за ціною договору згідно із вимогами частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Однак, під час перевірки поданих декларантом до митного органу документів фахівцями контролюючого органу установлено, що вони містять розбіжності, ознаки підробки, а також ТОВ «НІАЛА СПОРТ» не подано усіх документів, які підтверджують митну вартість товару.

Натомість, з такою позицією митного органу погодитися неможливо з огляду на таке.

Стосовно доводу суб`єкта владних повноважень про те, що документи не містять даних щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрат на навантаження оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України.

Згідно із п.п.2.1, 2.2, 3.2 контракту від 21.09.2020 №210920, умови поставки товару зазначаються в інвойсі.

Поставка товару здійснюється на умовах Incoterms 2010, які вказуються в інвойсі на кожну партію товару.

В ціну товару включена вартість тари, упаковки, маркування.

Відповідно до п.п.«в» п. 1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме: витрати, понесені покупцем на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Отже, витрати на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, включаються до митної вартості лише у разі якщо такі витрати не включалися до ціни товару.

Як установлено апеляційним судом, у даному випадку, витрати на упаковку та пакувальні матеріали та роботи, пов`язані із пакуванням, навантаженням оцінюваних товарів, транспортуванням до місця ввезення на митну територію України покладаються на постачальника товару компанію NANTONG LIVEUP SPORTS CO., LTD та входять до ціни товару.

У межах спірних правовідносин покупцем - ТОВ "НІАЛА СПОРТ" не понесено витрат на упаковку та пакувальні матеріали та роботи, пов`язані із пакуванням, навантаженням оцінюваних товарів, транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, у зв`язку з чим такі витрати не є складовими митної вартості.

Відносно посилання митного органу про те, що подана декларантом довідка про транспортні витрати не відповідає типу документу для підтвердження понесених витрат на транспортування, а також неподання документів про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню.

Так, колегією суддів з`ясовано, що з метою підтвердження митної вартості товару ТОВ "НІАЛА СПОРТ" до Одеської митниці подавалась довідка ТОВ «Ламан Шипінг» про транспортні витрати від 02.08.2021 №366084.

Згідно із вказаним документом, транспортні витрати по перевезенню вантажу залізничним транспортом (з/д накладна №14087485) в контейнері TCKU6532779/40'HC по маршруту Даланг, Китай порт Південний, Україна складають: 294103,98грн. міжнародне залізничне перевезення вантажу за межами державного кордону України; 32678,22грн. міжнародне залізничне перевезення вантажу по території України.

Додаткового до митного оформлення надавались рахунок-фактура №LS-4374202 від 02.08.2021 від ТОВ «Ламан Шипінг», платіжні доручення №104 від 17.09.2021, №106 від 22.09.2021, №128 від 22.10.2021, №129 від 28.10.2021.

Апеляційний суд зазначає, що вищеперелічені документи містять реквізити сторін, суму та умови платежу, а також свідчать про сплату послуг з транспортно-експедиційного обслуговування в сумі 339444грн.

Щодо оплати за товар апеляційний адміністративний суд зазначає, що відповідно до комерційного інвойсу від 05.07.2021 №LS-211414UA оплата 50% вартості партії товару мала бути здійснена на умовах 50% після отримання транспортних документів, а решта 50% через 90 днів.

При цьому, колегія відмічає, що митний орган помилково вказує, що перша частина оплати за товар повинна бути здійснена до видання транспортних документів.

З матеріалів справи убачається, що 19224,40 доларів США ТОВ «НІАЛА СПОРТ» сплачено 20.10.2021, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №10, 19224,39 долара США 28.10.2021, про що свідчить платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №12, а решту 1491 дол. США - платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №6 від 18.05.2021 року на підставі інвойсу-проформи та відповідно до додаткової угоди до контракту, які були зараховані як частина оплати за комерційним інвойсом №LS-211414UA від 05.06.2021.

Таким чином, подані до митного оформлення платіжні документи відповідають умовам, які визначено в комерційному інвойсі від 05.07.2021 №LS-211414UA та підтверджують суму оплати за імпортований товар в розмірі 39939,79 дол. США, яка власне й була заявлена декларантом в митній декларації №UA500130/2021/216679 від 25.11.2021.

Стосовно доводу суб`єкта владних повноважень про те, що товар було відвантажено у місті Dalang (Китай), колегія суддів вказує про наступне.

Як з`ясовано апеляційним судом, в графі 20 митної декларації №UA500130/2021/216679 від 25.11.2021 зазначено CN Guangzhou.

Згідно із комерційним інвойсом №LS-211414UA від 05.06.2021 навантажувальний порт Guangzhou CHINA, умови поставки FOB Guangzhou (Dalang) CHINA.

Відповідно до залізничної накладної №14087485 від 27.06.2021 місцем відвантаження товару вказано Далан.

Судом апеляційної інстанції установлено, що Dalang це залізнична станція в провінції Гуандун.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає про помилковість тверджень митного органу, що поданих для митного оформлення документах наявні відмінності в умовах поставки.

Відносно інформації про торгівельні марки товару, а також зазначення в прайс-листі від 01.06.2021 одиниць товару (штуки, набори, кілограми), на які встановлено ціни, то колегія суддів уважає правильними доводи декларанта про те, що такі відомості не містяться в переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

До того ж, з матеріалів справи убачається, що ТОВ «НІАЛА СПОРТ» до митного органу подавався інформаційний лист від 30.11.2021, згідно із яким товари прайс-листі від 01.06.2021 зазначено поштучно.

Крім того, суд апеляційної інстанції відмічає, що згідно із наявним у матеріалах справи експертним висновком Київської обласної торгово-промислової палати від 30.11.2021 №КТП-3582, імпортований ТОВ «НІАЛА СПОРТ» в Україну згідно контракту від 21.09.2020 №210920 (інвойс №LS-211414UA від 05.06.2021) товар відповідає ціноутворюючим факторам ринку.

Матеріали справи також містять експорту вантажну митну декларацію Китайської Народної Республіки із перекладом на українську мову.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подані декларантом документи містять усі відомості, на підставі яких митний орган мав можливість дійти висновку про підтвердження задекларованої митної вартості товару.

Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом для митного оформлення товару документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, як і не доведено неможливості визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору).

Між тим, колегія суддів уважає необґрунтованими доводи скаржника стосовно спрацювання системи управління ризиками, оскільки вказане є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду щодо протиправності та наявності законодавчо передбачених підстав для скасування спірних рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.12.2021 №UA500130/2021/000049/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці від 03.12.2021 №UA500130/2021/020184.

Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано усіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 у справі №420/5935/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.