Справа № 620/1005/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Чернігів Справа № 620/1005/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач) про скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області № 39 від 08.12.2022 та зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком із врахуванням при розрахунку періодів перебування його у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку у період із 1997 року по 1999 рік та його діяльності як фізичної особи-підприємця із 31.10.1996 по 04.06.2001.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що чинним законодавством, яке діяло у період перебування ним у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, було передбачено надання відпустки як матері так і членам сім`ї до трьох років, а діяльність його як фізичної особи-підприємця з 31.10.1996 року підтверджується листом виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 09.08.2022. Отже, відповідачем безпідставно не зараховано вказаний період до страхового стажу, тому оскаржуване рішення просить скасувати.

20.02.2023 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 20.03.2023 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Відповідач надіслав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що зарахування до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, час догляду за дитиною непрацюючому батькові за малолітніми дітьми, чинним законодавством не передбачено; щодо зарахування до страхового стажу період підприємницької діяльності з 31.10.1996 по 04.06.2001, то позивачем не надано відповідних документів на підтвердження провадження підприємницької діяльності за вказаний період, що передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1. За таких обставин відповідач вважає, що підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням вказаних періодів, відсутні.

Позивач надіслав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що аргументи відповідача, викладені у відзиві, не спростовують той факт, що оскаржуване рішення є незаконним.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 25.06.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно матеріалів електронної пенсійної справи позивача при призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано період перебування в декретній відпустці з 1997 по 1999 роки та період діяльності, як фізичної особи-підприємця з 31.10.1996 по 04.06.2001.

05.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вид перерахунку: зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004. До вказаної заяви додано: свідоцтво про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 ; свідоцтво про одруження НОМЕР_2 , довідку про вихід на роботу дружини ОСОБА_3 від 16.11.2021 №245; ксерокопію патенту серії НОМЕР_3 від 11.02.1997, виданого Державною податковою інспекцією по м. Чернігову; ксерокопію свідоцтва про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності №8590 від 05.11.1996, виданого виконкомом Деснянської районної ради народних депутатів м. Чернігова; лист Чернігівської міської ради від 09.08.2022 №17-24/60 про державну реєстрацію підприємницької діяльності з 31.10.1996; витяг з Єдиного реєстру страхувальників для фізичних осіб-підприємців; довідку ОК-5, що визнається відповідачем у відзиві, тому відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

Заява розглянута, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. За результатами розгляду заяви та доданих документів до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки чинним законодавством зарахування до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, час догляду непрацюючому батькові за малолітніми дітьми не передбачено.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №39 від 08.12.2022 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за відсутністю правових підстав, обґрунтовуючи наступним:

-згідно наданого заявником листа Управління соціального захисту населення Деснянського району департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради №09-06/2882 від 25.07.2022 інформація щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в управлінні соціального захисту населення Деснянського району як отримувача допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 1997 по 1999 рік відсутня;

- до страхового стажу не зараховано період здійснення підприємницької діяльності з 31.10.1996 по 04.06.2001, оскільки заявником не надано документів на підтвердження провадження підприємницької діяльності за вказаний період, що передбачені підпунктом 2 пункту 2.1. Порядку №22-1.

-в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків.

-Довідку про систему оподаткування з Державної податкової служби України не додано;

-згідно Витягу з Реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 25.10.2023.

-періоди здійснення підприємницької діяльності з 11.02.1997 по 12.03.1997 та 10.04.1997 по 10.05.1997 згідно ксерокопії патенту серії АВ №340486 від 11.02.1997, виданого Державною податковою інспекцією по м. Чернігову, та ксерокопії свідоцтва про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності №8590 від 05.11.1996, виданого виконкомом Деснянської районної ради народних депутатів м. Чернігова, не підлягають зарахуванню до страхового стажу, оскільки заявником надано скановані копії не з оригіналів документів.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Пенсійне забезпечення громадян реалізується відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон Діючий на сьогодні механізм нарахування пенсій за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачає, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отримуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страхові внески, відповідно до ст. 1 Закону 1058 - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, сплата страхових внесків, згідно з чинним законодавством України, є обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до страхового стажу працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 73 та ст. 75 КАС належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі-Закон № 1788-ХІІ) та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній страховий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивач зазначає, що чинним законодавством, яке діяло у період перебування ним у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, було передбачено надання відпустки як матері так і членам сім`ї. Отже, оскільки у період з 1997 ро 1999 рік він перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то цей період має бути зарахований до страхового стажу.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до ст. 22 Закону України від 21.11.1992 № 2811-XII ,,Про державну допомогу сім`ям з дітьми (в редакції, чинній станом на час спірного періоду) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку мають батько дитини, бабка, дід або інший працюючий родич, які фактично здійснюють догляд за дитиною.

За змістом ст.23 вказаного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається працюючим жінкам і особам, зазначеним у статті 22 цього Закону, у розмірі 100 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від стажу роботи.

Згідно з ст. 24 Закону № 2811-XII підставою для призначення працюючій жінці (батькові дитини, бабці, дідові, іншому працюючому родичу, які фактично здійснюють догляд за дитиною) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є надана їй у межах установленого строку і оформлена наказом власника або уповноваженого ним органу частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною.

Батькові дитини, бабці, дідові, іншому працюючому родичу, які фактично здійснюють догляд за дитиною, частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за їх заявою та на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення строку частково оплачуваної відпустки і виплату їй допомоги по догляду за дитиною припинено (із зазначенням дати).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку мають батько дитини, бабка, дід або інший працюючий родич, які фактично здійснюють догляд за дитиною, але єдиним документом, який підтверджує перебування особи у відпустці по догляду за дитиною є відповідний наказ власника або уповноваженого органу.

Водночас позивачем докази на підтвердження вказаних обставин не надано.

Посилання позивача на довідку КНП «ЧЕРНІГІВСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №2» Чернігівської міської ради від 16.11.2021 №245 (а.с. 16), суд відхиляє, оскільки така довідка, в розумінні ст. 24 Закону № 2811-XII, надається працюючому батькові дитини, якій фактично здійснює догляд за дитиною, для частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за його заявою. Іншого даною нормою не перебачено.

Крім того, вказана довідка не містить відомостей, що ОСОБА_3 виплату допомоги по догляду за дитиною припинено (із зазначенням дати), як передбачено ст. 24 Закону № 2811-XII.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу непрацюючої матері.

Проте зарахування до страхового стажу непрацюючому батьку час догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку, вказаними нормами не передбачено.

З урахуванням встановлених судом обставин та беручи до уваги наведені вище норми матеріального права, суд вважає, що підстав для зарахування до страхового стажу період з 1997 по 1999 рік, як періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною, немає.

Щодо здійснення позивачем підприємницької діяльності у період з 31.10.1996 по 04.06.2001, то суд зазначає таке.

Відповідно до реєстраційних та облікових даних Головного управління ДПС у Чернігівській області, Чернігівська ДПІ (м. Чернігів) відсутні відомості про перебування позивача на податковому обліку у зазначений вище період (а.с. 29).

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців станом на 05.04.2023 наявні відомості про реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 03.10.2003.

Підпунктом 1 п.3-1 розділу XV Перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно з п. 4 Порядку № 637, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Відповідно до пп.2 п.2.1 розділу П Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме: до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків; з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків; з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Для зарахування до страхового стажу періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування необхідно підтвердити сплату страхових внесків за цей період, зокрема доказом сплати є довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Оформлення такої довідки за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) є обов`язковим відповідно до п.2.1 розділу ІІ Порядку №22-1.

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01 липня 2000 року, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

Згідно з ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Пункт 1 ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.40 цього Закону заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Пункт 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №794 від 04 червня 1998року, передбачав, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з п.5 цього Положення персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Відповідно до п.6-7 цього Положення уповноважений орган з додержанням вимог ст. 23 Закону України «Про інформацію» має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови. Уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.

Отже, з системного аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України. Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Крім того, згідно з п.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України N5-5 від 10 червня 1994 року, яка була чинною у спірний період, усі підприємства, у тому числі з іноземними інвестиціями, а також громадяни які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та виключно їхній праці, адвокати зобов`язані зареєструватись як платники внесків в органах Пенсійного фонду в районах (містах) у 10-денний строк з дня одержання свідоцтва про реєстрацію в місцевих органах державної влади, про що отримують повідомлення Фонду (додаток N 1).

Відповідно до п.18 Інструкції N5-5 для обчислення суми внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності та на виключно їхній праці, а також для адвокатів, береться оподаткований чистий доход, який вираховується як різниця між валовим доходом (виручка у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, що безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, на підставі копій податкових декларацій. Громадянам, які займаються підприємницькою діяльністю на основі патенту, нараховуються внески з тієї суми доходу, з якої визначається плата за патент.

Пунктами 2.1, 2.2 Інструкції про порядок обчислення сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 06 вересня 1996 року -1, яка була чинною у спірний період, платниками обов`язкових внесків на державне соціальне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності.

Згідно з п.2.9 Інструкції від 06 вересня 1996 року №11-1 платники, перелічені в пп.2.2, 2.4 зобов`язані зареєструватись в органах Пенсійного фонду в районах (містах) за юридичною адресою, а платники, зазначені у п. 2.7 - за постійним місцем проживання.

Враховуючи вищевказані положення нормативно- правових актів, слід зробити висновок, що у період з 1996 по 01 липня 2000 року на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій періоду здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Таким чином, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме: до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Враховуючи вищенаведене, зарахування страхового (трудового стажу) було можливим виключно за умови сплати страхових внесків (єдиного соціального внеску).

Як вбачається з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату внесків, у ньому є лише дані про сплату єдиного внеску позивачем за період з 01.06.2003 по 31.12.2021 (а.с 105-110) відомості про сплату позивачем страхових внесків, єдиного внеску за спірний період відсутні.

Посилання позивача, як на підтвердження здійснення підприємницької діяльності з 11.02.1997 по 12.03.1997 та 10.04.1997 по 10.05.1997, на ксерокопії патенту серії АВ №340486 від 11.02.1997, виданого Державною податковою інспекцією по м. Чернігову, та ксерокопії свідоцтва про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності №8590 від 05.11.1996, виданого виконкомом Деснянської районної ради народних депутатів м. Чернігова, суд відхиляє, оскільки останні не засвідчені належним чином, на що також звернув увагу пенсійний орган в оскаржуваному рішенні.

У свою чергу, відповідно до положень ст. 75 Закону України Про нотаріат, засвідчення вірності копій документів потребує додержання певних умов, за яких ця нотаріальна дія може бути вчинена, а копія документа матиме юридичну силу. Відтак копія документа відповідає оригіналу, коли їй надано відповідне юридичне значення із наданням їй юридичної вірогідності.

Отже, оскільки відсутні відомості про сплату позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду України та відсутні будь-які інші документи, відповідно до яких можна зарахувати періоди здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу, тому підстави для зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача відсутні.

Суд звертає увагу, що сам по собі статус підприємця не означає фактичне провадження підприємницької діяльності особою та автоматичну сплату страхових внесків.

Отже, позивачем не доведено належними доказами ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги, у той же час відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення.

У свою чергу судом витребувано у Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради інформацію щодо даних про перебування на обліку ОСОБА_1 у період з 1997 по 1999 роки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у разі неможливості надати таку інформацію зазначити причини та у Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України довідку щодо даних про перебування на обліку ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця у період з 31.10.1996 по 04.06.2001, у разі неможливості надати таку інформацію зазначити причини, проте останніми надано інформацію, яка не підтверджує право позивача для зарахування спірного періоду до страхового стажу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вул. Соборності, 66,м. Полтава,Полтавська область,36014 .

Повний текст рішення виготовлено 07 квітня 2023 року.

Суддя І.І. Соломко