Справа № 420/2663/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2663/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (, місце знаходження: 65085, м. Одеса, вул. Просьолочна, 10/2) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) та Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 лютого 2023 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (, місце знаходження: 65085, м. Одеса, вул. Просьолочна, 10/2) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) та Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області № 7361993/41739765 від 20.09.2022 року,

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 7 від 15.08.2022 року ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» у день її подання 19.08.2022 року на реєстрацію до ЄРПН.

Також у позовній заяві представник позивача просить стягнути судові витрати, які складаються з: судового збору в розмірі 2684 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18000 грн.

Ухвалою від 14 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначив, що позивач є юридичною особою реального сектору економіки, який зареєстрований 15.11.2017 року. Основним видом діяльності є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. У товариства наявні основні засоби для здійснення підприємницької діяльності, а саме: офісне приміщення та складське приміщення, на підставі договору оренди нежитлових приміщень. Для здійснення вантажно-розвантажувальних робіт товариство використовує основні засоби, які є на балансі у товариства. Також, у товариства наявні працевлаштовані працівники, про що свідчать звіти про сплату ЄСВ та звіти за формою 1ДФ.

Так, представник позивача зазначає, що 05.07.2022 року позивач уклав з компанією FPC «DJOFRA-M» SRL (Молдова) (постачальник) договір № 1/MD, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався виготовити та поставити продукцію товариству найменування, кількість та асортимент якої визначається інвойсами-проформами.

Відповідно до п. 5.1 Договору постачальник здійснює постачання продукції своїм автотранспортом на склад товариства на умовах СРТ м. Одеса, вул. Просьолочна, 10/2.

13.08.2022 року постачальник передав товариству на складі електроізоляційні матеріали загальною вартість 1 161 051,59 грн (31 749,96 дол США).

12.07.2022 року між товариством та ТОВ «СТІРОЛТЕКС» (покупець) було укладено договір поставки № 1, відповідно до якого п.2.2 визначено, що покупець сплачує 100% вартості товару.

15.08.2022 року покупець на підставі рахунку Товариства на оплату від 14.07.2022 року № 91 здійснив авансовий платіж за електроізоляційні матеріали на суму 837 108,72 грн, в т.ч. ПДВ 139 518,12 грн.

16.08.2022 року у зв`язку з повною оплатою вартості товару покупець отримав сплачений товар загальною вартістю 837 108,72 грн на складі товариства, що підтверджується видатковою накладною від 16.08.2022 року № 62.

Товарно-транспортною накладною від 16.08.2022 року підтверджується, що товар було вивезено зі складу товариства за рахунок покупця.

Так, представник позивача зазначає, що з урахуванням норм податкового законодавства за фактом зарахування коштів товариством було сформовано та надіслано до ЄРПН податкову накладну № 7 від 15.08.2022 року складену на суму авансового платежу, отриманого від покупця у сумі 837 108,72 грн, в т.ч. ПДВ 139 518,12 грн.

Через автоматизовану систему Товариством була отримала квитанція до податкової накладної № 7, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ. В квитанції зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 критеріїв ризиковості платника податку. Також, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.

На пропозицію податкового органу позивачем 16.09.2022 року було направлено повідомлення № 10 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено та разом з повідомленням направлено первинні документи, що підтверджують здійснення господарської операції.

Однак, за результатами розгляду вказаного повідомлення та наданих документів податковим органом було прийнято рішення № 7361993/41739765 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 15.08.2022 року, у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актив приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Позивач зазначає, що до контролюючого органу було надано усі необхідні документи на підтвердження здійснених реальної операцій.

Також, представник позивача зазначає, що позивачем була подана скарга на рішення відповідача та всі необхідні документи на підтвердження здійсненої операції, проте ДПС України 07.11.2022 року було прийнято рішення № 59411/41739765/2 про відмову у задоволенні скарги про скасування рішення від 20.09.2022 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Тому не погоджуючись з вказаними рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

На думку позивача, контролюючий орган не зазначив у квитанції конкретної інформації щодо ризиковості платника податку та пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною.

Також представник позивача звертає увагу суду на те, що питання про віднесення позивача до Критеріїв ризиковості платника податку могло розглядатися виключно у зв`язку з перевіркою господарської операції, яка стосується поданої на реєстрацію податкової накладної, а не будь-якої іншої операції щодо якої вже прийняте рішення про віднесення платника податків до Критеріїв ризиковості платника податку.

У встановлений судом строк уповноважена особа відповідачів надав відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/6349/23 від 28.02.2023 року), відповідно до якого відповідачі проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що рішення комісії про відмову в реєстрації податкових накладних є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки платником податків не надано разом з повідомленням всіх необхідних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Представник відповідачів зазначає, що Головне управління розглянувши пояснення та первинні документи згідно з наданого повідомлення № 10 звертає увагу на неповноту доказової бази згідно з наданих документів позивачем. В той же час пакет документів доданий до повідомлення направленого на розгляд Комісії регіонального рівня не містив доказів зарахування коштів від ТОВ «Стіролтекс», відсутні будь-які фінансові документи, зокрема платіжні доручення (банківська виписка), що підтверджували б зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок.

Також, представник відповідачів вказує, що позивачем в підтвердження реальності відображених у податкових накладних господарських операцій не було надано бухгалтерського документа (наприклад, оборотно-сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10,15, 30,31, 36, 66, 90, 93 тощо, Плану рахунків бухгалтерського обліку або їх аналогів), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених операцій, що б сприяло підтвердженню настання реального економічного ефекту для позивача від господарських операцій, відображуваних у ПН позивача (наявності ділової мети).

Також відповідачі зазначили, що підставою зупинення, відповідно до квитанції є п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та у зв`язку з тим, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У квитанціях позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатково уповноважена особа відповідачів звернула увагу суду, що факт виявлення ризиковості позивача, який був визначений у квитанціях щодо зупинення реєстрації вказаних податкових накладних, вже був відомий позивачу при направленні податкових накладних на реєстрацію, оскільки відповідно до даних інформаційної системи контролюючого органу 08.02.2022 року контролюючим органом було прийняте рішення № 15112 про відповідність платника податків критеріям ризиковості.

Підставою для прийняття вказаного рішення та включення позивача до Переліку ризикових платників податків зазначено «придбання товару у суб`єктів господарювання з ознаками ризиковості». Встановлено взаємовідносини з ТОВ «ОПТІМУС-ТРЕЙД», по якому встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (рішення від 09.08.2022 року № 2424).

На думку відповідачів, квитанції про зупинення реєстрації ПН містять всю обов`язкову інформацію передбачену чинним податковим законодавством.

Таким чином, на думку відповідачів, відсутні правові підстави для задоволення позову.

У свою чергу від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. № 7067/23 від 08.03.2023 року), в якій позивач підтримує позовні вимог, заперечує проти доводів відповідача та вважає їх безпідставними та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечення на відповідь на відзив від відповідачів до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» зареєстровано 15.11.2017 року номер запису 0064377.

Основним видом діяльності є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

На обліку перебуває у Головному управління ДПС в Одеській області, Малиновська державна податкові інспекція з 16.11.2017 року.

Відповідно до витягу № 013 з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.01.2018 року.

На підтвердження наявності основних засобів для здійснення господарської діяльності до суду надано договір оренди нежитлових приміщень від 16.11.2017 року.

Судом встановлено, що 05.07.2022 року між FPC «DJOFRA-M» SRL, RM, mun. Chisinau, sos.Muncesti, 801 MD-2029 Rezident ZAL «Expo-Business-Chisinau» Num inreg 097 din 03.05.2012 (постачальник) та ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (покупець) укладено договір № 1/MD, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виготовити та поставити покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію в назві, кількості та асортименті, відповідно рахункам-проформам, що додаються до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору у відповідності до зазначених у договорі умов (п.1.1 договору).,

Загальна сума договору складає 2 000 000 (два мільйони) доларів США. (п.2.2 Договору)

Ціни на продукцію, що постачається за цим договором діють договірні. Ціни вказуються у рахунках-проформах, що додаються до договору, на кожний вид продукції. (п.2.3 Договору)

Так, відповідно до інвойсу від 11.08.2022 року № DJ220801ZM отримувач ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» здійснено замовлення та поставку товару на суму 31 749,96 дол США.

Вказаний товар ввезений на територію України на підставі митної декларації № UA500160/2022/003429.

Також, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.07.2022 року між ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (постачальник) та ТОВ «СТІРОЛТЕКС» (покупець) укладено договір поставки №1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця у зумовлені строки товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. (п.1.1 Договору)

Покупець сплачує 100% передплату вартості товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок у гривнях у сумі, зазначеній у рахунку фактурі постачальника на оплату на конкретну поставку протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку. (п.2.2 договору)

Постачальник здійснює постачання товару згідно замовлення покупця. Замовлення надсилається постачальнику факсом, електронною поштою або іншим доступним способом у письмовому виді. Замовлення вважається підтвердженим з виставленням рахунку покупцеві. На підставі рахунку-фактури покупець виписує доручення та погоджує термін поставки товару не пізніше 45-діб після 100% передплати, який відображається в рахунку-фактурі або в специфікації. Покупець надає заявку на поставку товару із зазначенням реквізитів пункту призначення та вантажоодержувача. (п.4.1 Договору)

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою здійснення господарської діяльності та на виконання вказаного договору ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» було сформовано рахунок на оплату № 91 від 14.07.2022 року на поставку товару, зокрема Мізотекс-100 - 4 найменування, на загальну суму 837 108,72 грн, з яких всього 697 590,60 грн та сума ПДВ 139 518,12 грн.

На підтвердження факту поставки товару на виконання умов договору свідчить видаткова накладна № 62 від 16.08.2022 року та товарно-транспортна накладна № Р61 від 16.08.2022 року.

Судом встановлено, що відповідно до реєстру документів за дату 15.08.2022 року по рахунку позивача в АБ «Південний» в 12:51 зафіксовано надходження коштів на суму 837 108,72 грн за рах.№91 від 14.07.2022 року, у т.ч. ПДВ 139518,12 грн.

Судом встановлено, що за фактом надходження коштів на рахунок позивача, ним було сформовано та направлено на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 7 від 15.08.2022 року.

19.08.2022 року відповідно до квитанції № реєстрація податкової накладної зупинена з підстав того, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 15.08.2022 року № 7 в ЄРПН зупинена. Платник податку яким подано для реєстрації ПН/РК ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платників податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Судом встановлено, що 16.09.2022 року ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» на адресу контролюючого органу направлено повідомлення № 10 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено та разом з повідомленням направлено первинні документи, що підтверджують здійснення господарської операції.

20.09.2022 року головою комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН прийнято рішення № 7361993/41739765 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 15.08.2022 року у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актив приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» 20.09.2022 року подало до контролюючого органу скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, рішенням від 07.11.2022 року скаргу було залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Судом досліджені первинні документи надані позивачем контролюючому органу на підтвердження реальності даної господарської операції.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

З 01.02.2020 року діє новий Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку №1165, критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі,- визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 5, п.6 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п. 10, п. 11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Суд встановив, що за фактом надходження коштів на рахунок позивача відповідно до рахунку на оплату позивачем було сформовано податкову накладну та направлено її на реєстрацію до ЄРПН, проте реєстрація була зупинена.

У квитанції про зупинення реєстрації зазначена підстава: п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та у зв`язку з тим, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.07.2022 року між ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (постачальник) та ТОВ «СТІРОЛТЕКС» (покупець) укладено договір поставки №1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця у зумовлені строки товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. (п.1.1 Договору)

Покупець сплачує 100% передплату вартості товару, шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок у гривнях у сумі, зазначеній у рахунку фактурі постачальника на оплату на конкретну поставку протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку. (п.2.2 договору)

Судом встановлено, що відповідно до п.п. а) п.1 ст. 187.1 КПУ на дату зарахування коштів ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» було складено та відправлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 7 від 15.08.2022 року на суму 837 108,72 грн, в т.ч. ПДВ 139 518,12 грн.

За результатами розгляду цих документів контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документ, який не надано не підкреслено).

Оцінивши надані сторонами докази та виходячи із вищенаведених норм права, суд доходить висновку, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення протиправно, з огляду на таке.

Стосовно не надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних, суд зазначає, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов постачання, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Так, суд встановив, що з метою здійснення господарської діяльності та на виконання договору поставки №1 від 12.07.2022 року ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» було сформовано рахунок на оплату № 91 від 14.07.2022 року на поставку товару, зокрема Мізотекс-100 - 4 найменування, на загальну суму 837 108,72 грн, з яких всього 697 590,60 грн та сума ПДВ 139 518,12 грн.

На підтвердження факту поставки товару на виконання умов договору свідчить видаткова накладна № 62 від 16.08.2022 року та товарно-транспортна накладна № Р61 від 16.08.2022 року.

Судом встановлено, що відповідно до реєстру документів за дату 15.08.2022 року по рахунку позивача в АБ «Південний» в 12:51 зафіксовано надходження коштів на суму 837 108,72 грн за ронди за рах.№91 від 14.07.2022 року, у т.ч. ПДВ 139518,12 грн.

Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Однак, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відсутній перелік документів, які потрібно надати, що прямо передбачено п. 11 Порядку № 1165, а у оскаржуваних рішеннях відсутнє підкреслення, яких саме документів не вистачає, яке передбачено формою рішення.

Суд звертає увагу, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, а у подальшому в рішенні про відмову у реєстрації ПН, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.

Посилання відповідача на те, що позивачем в підтвердження відображених у податкових накладних господарських операцій також не було надано бухгалтерського документа (наприклад, оборотно-сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10,15, 30,31, 36, 66, 90, 93 тощо, Плану рахунків бухгалтерського обліку або х аналогів), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених операцій, відхиляються судом, оскільки п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 містить вичерпний перелік документів, які можуть бути подані платником податків необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, та в цьому переліку відсутні наведені відповідачем документи.

Твердження відповідача про те, що пакет документів доданий до повідомлення направленого на розгляд Комісії регіонального рівня не містив доказів зарахування коштів від ТОВ «Стіролтекс», відсутні будь-які фінансові документи, зокрема платіжні доручення (банківська виписка), що підтверджували б зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, на думку суду є безпідставними, адже судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до реєстру документів за дату 15.08.2022 року по рахунку позивача в АБ «Південний» в 12:51 зафіксовано надходження коштів на суму 837 108,72 грн за ронди за рах.№91 від 14.07.2022 року, у т.ч. ПДВ 139518,12 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами тверджень позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, підтверджень правомірності рішення податкового органу, у зв`язку з чим, рішення про відмову реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування, суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права, а тому суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідачі, заперечуючи проти позову не довели, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС Україн, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір належить стягненню на користь позивача за рахунок бюджетного асигнування Головного управління ДПС в Одеській області, до якого пред`явлена основна позовна вимога.

Також, у позовній заяві представник позивача просив стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 18000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до розмір прожиткового мінімуму на 2023 рік, тобто 2684 грн.

Розглянувши вказані клопотання, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, суд встановив, що 24.01.2023 року між Адвокатським бюро «Владислава Гриценюка» та ТОВ «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (клієнт) укладено договір № 24-1/01/23 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, а саме консультативні і правові послуги та здійснити представництво клієнта в Одеському ОАС по справі про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС в Одеській області № 7361993/41739765 від 20.09.2022 року та зобов`язання ДПС України зареєструвати ПН № 7 від 15.08.2022 року.

Відповідно до п. 3.1 Договору клієнт сплачує гонорар у день підписання цього договору, зокрема, за складання, формування правової позиції та представництво інтересів в Одеському ОАС по справі у розмірі 18000,00 грн.

На підтвердження здійснення оплати послуг бюро надано платіжне доручення № 147 від 25.01.2023 року в розмірі 18000,00 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З урахуванням того, що представником позивача не подано детального опису з погодинним визначенням об`ємів роботи та відповідно використаного часу, суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що фактичними та неминучими витратами на виконання вказаних робіт є сума 2000 грн., а тому, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 2000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, наявність сформованої судової практики з розгляду даної категорії справ, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 2000 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (, місце знаходження: 65085, м. Одеса, вул. Просьолочна, 10/2) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) та Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7361993/41739765 від 20.09.2022 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7 від 15.08.2022 року подану Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (, місце знаходження: 65085, м. Одеса, вул. Просьолочна, 10/2) датою її подання 19.08.2022 року на реєстрацію до ЄРПН.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), як відокремленого підрозділу ДПС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД МОЛДАВІЗОЛІТ» (, місце знаходження: 65085, м. Одеса, вул. Просьолочна, 10/2) судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко