Справа № 480/6256/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2023 року Суми Справа № 480/6256/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позиції сторін. Заяви учасників, процесуальні дії у справі.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні позивачу основного розміру раніше призначеної пенсії з 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з основного розміру пенсії 82% відповідних сум грошового забезпечення, з 23.11.2021 з урахуванням проведених виплат; зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01.04.2019 по день, з якого починається виплата пенсії, з урахуванням 82% відповідних сум грошового забезпечення, без відстрочки по виплаті однією сумою з урахуванням індексу інфляції.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем, на виконання рішення суду, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 та протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 82% до 70%, наслідком чого стало неправильне визначення розміру пенсії позивача.
Судом було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, про що 27.09.2022 було постановлено відповідну ухвалу.
Відповідач про відкриття провадження повідомлений належним чином, правом подання відзиву відповідач не скористався Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивачу у 2007 році була призначена пенсія за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ у розмірі 82% сум грошового забезпечення, що не спростовується відповідачем та встановлено в рішенні Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/1864/19 від 09.08.2019, яке набрало законної сили (з.б.а.с. 18).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/8239/21 від 23.10.2021 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки (з.б.а.с. 21).

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 з розрахунку 70% сум грошового забезпечення, що ним не спростовано.

Відповідач 23.08.2022 повідомив позивача листом за № 2891-5193/Ф-02/8-1800/22, що виплата його пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення, обчисленої на виконання рішення суду у справі № 480/1864/19, відповідачем здійснювалась до проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 480/8239/21. Після проведеного перерахунку пенсія визначена у розмірі 70% сум грошового забезпечення (а.с. 8).

На переконання позивача, відповідач протиправно перерахував пенсію позивачу з 01.04.2019, виходячи з 70 % сум грошового забезпечення, а не з 82% таких сум.

Висновки суду та їх мотиви.

Основне питання у даному спорі є те, чи правомірно діяв відповідач при перерахунку раніше призначеної пенсії, зменшуючи відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого перераховується пенсія. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що відповідач діяв неправомірно.

На час призначення пенсії позивачу (2007 рік) норма ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Як вже зазначалось, пенсія позивачу призначена з розрахунку 82% сум грошового забезпечення. Даний факт встановлено рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/1864/19 та неспростовується відповідачем.

Так, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, згідно яких цифри "90" замінено цифрами "80". У той же час згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього ж закону обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

У подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими цифри "80" (відсотків) замінено цифрами "70".

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01.04.2019) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що дана норма Закону стосується виключно призначення пенсії за вислугу років, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормою, яка регулює перерахунок вже призначеної пенсії є саме ст. 63 Закону № 2262-ХІІ. В той же час, норма ст. 63 вказаного Закону не містить жодних положень щодо відсоткового обмеження пенсії при здійсненні її перерахунку.

Враховуючи той факт, що відповідач при здійсненні перерахунку позивачу вже призначеної пенсії керувався нормою закону, яка регулює порядок призначення пенсії, суд вважає, що відповідач діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Крім того, суд враховує, що ст. 58 Конституції України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших правових актів, відповідного до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Імперативність даної норми в контексті спірних відносин полягає в тому, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення у розмірі 82%, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 з розрахунк 70% грошового забезпечення та зобов`язує відповідача здійснити такий перерахунок і виплату пенсії з розрахунку 82% сум грошового забезпечення, оскільки дії відповідача щодо зниження відсотку грошового забезпечення, з якого здійснюється перерахунок пенсії, не відповідають критеріям правомірності, встановленим нормою ст. 2 КАС України.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.04.2019, з урахуванням 82% сум грошового забезпечення та з урахуванням індексу інфляції, то суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивачем не наведено жодного правового обгрунтування цієї позовної вимоги.

Суд звертає увагу, що виплата боргу з урахуванням індексу інфляції врегульовано нормою ст. 625 ЦК України, яка не може бути застосованою у даних відносинах.

Натомість в даних правовідносинах діє спеціальний Закон № 2262-ХІІ, нормою ч. 2 ст. 55 якого передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону про компенсацію втрати частини доходів зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з ст. 3 Закону про компенсацію втрати частини доходів сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тому суд вважає вимогу позивача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.04.2019 з урахуванням 82% сум грошового забезпечення та з урахуванням індексу інфляції, як вимогу здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.04.2019 з урахуванням 82% сум грошового забезпечення та з урахуванням саме компенсації втрати частини доходів.

Суд звертає увагу, що на момент розгляду цієї справи не набули об`єктивної форми, оскільки ненараховані та невизначені суми коштів (у вигляді пенсійних виплат), які могли бути об`єктом нарахуванням компенсації, оскільки перерахунок та виплата позивачу пенсії з 01.04.2019 у розмірі 82 % сум грошового забезпечення матиме місце лише після виконання даного рішення.

Отже, обов`язок розрахунку недоплаченої пенсії позивачу покладається саме відповідача, як і обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, а відтак, звернення до суду з такою вимогою є передчасною, оскільки задоволення позову в цій частині свідчитиме про вирішення спору, який ще не виник, що суперечить завданням адміністративного судочинства. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо вимоги зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії без відстрочки по виплаті однією сумою, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 55 Закону № 2262-XII нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, ст. 55 Закону № 2262-XII передбачає виплату недоплаченої пенсії однією сумою лише в тому разі, якщо пенсія належала пенсіонеру, однак, не була отримана ним вчасно з власної вини.

Між тим, ця норма не містить приписів, які б визначали спосіб дій органу ПФ щодо виплати суми пенсії, що утворилася з вини органу ПФ, зокрема, внаслідок перерахунку за рішенням суду.

Враховуючи викладене, належним виконанням судового рішення про зобов`язання здійснити позивачу виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. При цьому, кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

З огляду на вказане, вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату різниці між нарахованою та отриманою пенсією та одним платежем без відстрочки по виплаті задоволенню не підлягають.

Судові витрати.

Враховуючи, той факт що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 992,4 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 пенсії, з урахуванням 82% сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40016, ) здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням 82% сум грошового забезпечення та фактично виплачених сум.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ), за рахунок бюджетних асигнувань, 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано суддею 06.04.2023.

Суддя А.І. Сидорук