Справа № 280/6781/22
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2023 року Справа № 280/6781/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати коштів грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу, відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №150 від 30.05.2022;

щомісячну премію в розмірі 307% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з «01» по «30» травня 2022 року;

грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік у розмірі 14184,90 грн. (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят чотири гривні дев`яносто копійок);

грошову компенсацію за 03 (три) доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, відповідно до Інструкції про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 у розмірі 530,00 (п`ятсот тридцять гривень нуль копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а з 30.05.2022, відповідно до наказу командира військової частини, позивача виключено зі списків особового складу та звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. Позивач зазначає, що у наказі командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.05.2022 №150 було визначено розміри та види грошового забезпечення, що підлягають виплаті позивачу у зв`язку із звільненням з військової служби, проте, ані станом на дату видання зазначеного наказу, ані станом на день звернення до суду з позовною заявою грошові кошти визначені у наказі не виплачено. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що сума грошового забезпечення визначена у наказі командира ВЧ НОМЕР_1 нарахована та виплачена ОСОБА_1 при остаточному розрахунку за відомістю №89 від 22.06.2022, про що зроблені відповідні записи в Картці особового рахунку військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 №430 за 2022 рік. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді водія відділення охорони взводу охорони ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом т.в.о командира ВЧ НОМЕР_2 від 28.05.2022 №19-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).

30.05.2022 т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 видано наказ №150 (по стройовій частині), відповідно до якого ОСОБА_1 з 30.05.2022 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, у наказі від 30.05.2022 №150 визначено виплатити позивачу:

щомісячну премію в розмірі 307% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з «01» по «30» травня 2022 року;

грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік у розмірі 14184,90 грн. (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят чотири гривні дев`яносто копійок);

грошову компенсацію за 03 (три) доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, відповідно до Інструкції про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 у розмірі 530,00 (п`ятсот тридцять гривень нуль копійок).

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не було виплачено грошові кошти визначені у наказі від 30.05.2022 №150, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно статті 1-2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до пункту 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Згідно пункту 242 Положення №1153, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Відповідно пункту 1 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, вказував на те, що йому не було виплачено грошове забезпечення визначене у наказі про звільнення.

Судом, з метою повного та всебічного розгляду адміністративної справи, було витребувано від відповідача додаткові докази по справі, а саме документи, що підтверджують виплату позивачу грошових коштів визначених в наказі про звільнення.

Відповідно до отриманих документів, судом встановлено, що грошове забезпечення у вигляді, серед іншого, премії, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальна допомога за 2022 рік, компенсація за невикористану відпустку були нараховані позивачу та включені до розрахунково-платіжної відомості за травень 2022 року, що підтверджується витягом із розрахунково-платіжної відомості №89, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до витягу з зазначеної відомості, судом встановлено, що загальна сума коштів належна до виплати позивачу становила 25182,56 грн., до яких увійшли кошти, які позивач просить стягнути в цій адміністративній справі.

Згідно наданої до матеріалів адміністративної справи відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо), що видана АТ КБ «ПриватБанк», судом встановлено, що грошові кошти в розмірі 25182,56 грн. зараховані на рахунок ОСОБА_1 . 22.06.2022.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що грошове забезпечення, що є предметом спору у даній адміністративній було виплачено позивачу у повному обсязі, а відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова