Справа № 127/3178/23
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3178/23
Провадження № 2-а/127/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П., ознайомившись із адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Сташка Владислава Юрійовича про скасування постанови серії ЕАР № 6466286 від 27.01.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПП та інспектора 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Сташка В.Ю. про скасування постанови серії ЕАР № 6466286 від 27.01.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

27 січня 2023 року, інспектором 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Сташко В.Ю., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6466286 про те, що 27.01.2023, о 22 год. 40 хв. в м. Вінниця по вул. Брацславська, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI A4», р/н НОМЕР_1 , з неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) номерним знаком, чим порушив п. 2.9(в) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

До того ж, позивач зазначає, що перед виїздом в темну пору доби автомобіль був оглянутий на предмет виявлення несправностей, в тому числі були перевірені всі світлові прилади. Переконавшись в тому, що все працює, ОСОБА_1 розпочав рух на автомобілі. Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначається в оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6466286, 27.01.2023, в м. Вінниця, поліцейським роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Сташком В.Ю. було зупинено автомобіль марки «AUDI A4», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував даним автомобілем із номерним знаком, що не підсвічувався, чим порушив п. 2.9(в) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Частиною першою статтею 121-3 КУпАП передбачено, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. "в" п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку на особливу увагу заслуговує ч. 2 ст. 77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що під час патрулювання в м. Вінниця, інспектором поліції було зупинено транспортний засіб марки «AUDI A4», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Підійшовши до водія, представився та роз`яснив водієві його порушення ПДР України. Суть правопорушення полягало у тому, що водій керував транспортним засобом із номерним знаком, що не підсвічувався, тобто порушено п. 2.9(в) ПДР України.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис нагрудної камери патрульного, який працював під час виявлення адміністративного правопорушення. З якого вбачається, що після зупинки та пояснення причини зупинки, позивач намагався усунути технічну несправність на місці зупинки транспортного засобу. Про те, інспектор поліції розпочав розгляд справи та в подальшому виніс постанову серії ЕАР № 6466286.

Матеріали справи не містять пояснень свідків, які б могли підтвердити факт керування водієм транспортним засобом з неосвітленими номерними знаками, тобто інспектором поліції не було вжито усіх необхідних заходів, щодо доведення провини позивача в порушенні п. 2.9(в) ПДР, оскільки дана технічна несправність могла виникнути під час руху автомобіля.

За наведеного суд вважає, що при винесенні зазначеної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом також встановлено, що при винесенні постанови інспектором поліції не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, не було залучено свідків та не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушив ПДР України, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

А також, як вбачається із квитанції № від 03.02.2023 про сплату судового збору, під час звернення позивача ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про скасування постанови серії ЕАР № 6466286 від 27 січня 2023 року про накладення адміністративного стягнення, останній сплатив судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення позивача до суду складає 1073 гривні 60 копійок.

В той же час, частиною п`ятою статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 536 гривень 80 копійок.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «… З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року складає 2684 гривні.

Враховуючи вищенаведене, за подання позовної заяви позивачу в даному випадку необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (2684 х 0,2).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю, що позивачу ОСОБА_1 слід повернути судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, як помилково сплаченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33, 121-3, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6466286 від 27.01.2023 у справі проадміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Провадженні по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок,як помилково сплачений згідно квитанції № від 03.02.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3;

Відповідач: поліцейський батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Сташко Владислав Юрійович, адреса місця роботи: 21010, місто Вінниця, вулиця Ботанічна 24.

Суддя: