Справа № 120/10842/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 квітня 2023 р. Справа № 120/10842/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України України у Вінницькій області (далі відповідач), у якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області щодо не внесення змін до наказу УМВС від 02.12.2002 № 113о/c про перерахунок ОСОБА_1 вислуги років в пільговому обчисленні;

зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України у Вінницькій області внести зміни до наказу УМВС № 113 о/с від 02.12.2002 про звільнення та включити ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні для перерахунку пенсії, зарахувавши час проходження служби на посаді дільничного інспектора міліції, старшого дільничного інспектора міліції та заступника відділу - начальника міліції громадської безпеки Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області період з 06.02.1990 по 30.11.2002 з розрахунку один місяць служби за півтора місяці;

визнати неправомірними дії ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області щодо не зарахування до вислуги років в ОВС період з 27.03.1979 по 15.08.1979 перебування позивача на посаді стрілка Кишинівського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці, та період з 15.08.1979 по 30.10.1983 перебування позивача на посаді старшого стрілка Одеського загону відомчої воєнізованої охорони на Одеській залізниці;

зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України у Вінницькій області внести зміни до наказу та зарахувати до вислуги років в ОВС період з 27.03.1979 по 15.08.1979 перебування позивача на посаді стрілка Кишинівського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці, та період з 15.08.1979 по 30.10.1983 перебування позивача на посаді старшого стрілка Одеського загону відомчої воєнізованої охорони на Одеській залізниці.

Ухвалою суду від 30.12.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 20.01.2023, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду зобов`язано відповідача подати до суду у 15-денний строк належним чином засвідчену копію наказу УМВС № 113 о/с від 02.12.2002 про звільнення ОСОБА_1 з дня отримання цієї ухвали.

14.02.2023 відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому вказав, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 року № 1525 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» працівникам органів внутрішніх справ, які проходили службу в міліції на той час, у разі їх звільнення на пенсію, зараховувались певні періоди служби на відповідних посадах в пільговому обчисленні, починаючи з дня набрання чинності цієї постанови, тобто з 01 січня 2005 року.

Наразі Постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 № 780 «Про внесення змін до пункту 3 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» зміни, унесені постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 № 1525 зміни були скасовані з 27 липня 2011 року.

ОСОБА_1 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у листопаді 2002 року, тобто до прийняття зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 №1525, якою було передбачене зарахування часу проходження служби на певних посадах у пільговому обчисленні, а тому відповідач вважає, що відсутні правові підстави.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 в частині не зарахування до вислуги років в ОВС періоди перебування на посадах стрілка Кишинівського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці, відповідач вказує, що постановою КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» не передбачено зарахування до вислуги років служби у воєнізованій охороні залізниці.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 02.12.2002 №113 о/с майора міліції ОСОБА_1 згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку по статті 65 «а» (за віком) з посади начальника міліції громадської безпеки Томашпільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області з 30.11.2002.

На момент звільнення ОСОБА_1 встановлено календарну вислугу 21 рік 01 місяць 08 днів.

Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

08.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій вказав, що з 06.02.1990 по 14.09.1993 проходив службу в ОВС на посаді дільничного інспектора міліції відділення по організації роботи дільничних інспекторів міліції Томашпільського РВВС УВС Вінницької області; з 14.09.1993 по 05.12.1994 на посаді старшого дільничного інспектора міліції групи дільничних інспекторів міліції Вапнярського СВМ Томашпільського РВВС УВС Вінницької області; з 05.12.1994 по 30.11.2002 на посаді заступника начальника відділу - начальник міліції громадської безпеки Томашпільського РВ УМВС України у Вінницької області.

На підставі викладеного, позивач просив відповідача здійснити перерахунок та включити до стажу служби пільгове обчислення проходження служби у даному підрозділі за вище вказані періоди з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Листом відповідача №В-478/12/02-2022 від 24.11.2022 відмовлено у перерахунку стажу служби у пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2263-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчий службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту а статті 12 Закону № 2263-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, ж статті 12 Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Пунктом б статті 12 Закону № 2263-ХІІ визначено, що пенсія призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, статті І2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України.

Частиною 2 статті 17 Закону України № 2262-ХІІ визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Стаття 17-1 цього Закону передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до Закону № 2263-ХІІ визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 року № 1525 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» працівникам органів внутрішніх справ, які проходили службу в міліції на той час, у разі їх звільнення на пенсію, зараховувались певні періоди служби на відповідних посадах в пільговому обчисленні, починаючи з дня набрання чинності цієї постанови, тобто з 01 січня 2005 року.

Наразі, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 № 780 «Про внесення змін до пункту 3 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» зміни, унесені постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 № 1525 зміни були скасовані з 27 липня 2011 року.

ОСОБА_1 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у листопаді 2002 року, тобто до прийняття зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 №1525, якою було передбачене зарахування часу проходження служби на певних посадах у пільговому обчисленні.

Водночас підпунктом "в" пункту 3 Постанови №393 не передбачено зарахування один місяць служби за півтора місяця на посадах на яких перебував позивач.

Однак, у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

З аналізу вищезазначених норм права, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для зарахування пільгової вислуги позивачу.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 в частині не зарахування до вислуги років в ОВС періоди перебування на посадах стрілка Кишинівського загону воєнізованої охорони Одеської залізниці, суд зазначає таке.

В пункті 1 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується служба у визначеному переліку до якого не внесено службу у воєнізованій охороні залізниці, що в свою чергу не давало підстав на зарахування вказаного періоду до вислуги років.

А відтак, у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити.

Додатково суд звертає увагу, що у позовній заяві ОСОБА_1 не наведено жодного нормативно-правового обгрунтування позовних вимог та норм права, які б давали підстави для перерахунку стажу та врахування періодів служби у воєнізованій охороні до вислуги років.

Крім того, звернення позивача від 08.11.2022 стосувалося лише пільгового обчислення пенсії. Щодо зарахування до стажу, який дає право для призначення пенсій за вислугу років періодів перебування на посаді стрілка воєнізованої охорони, то позивач з цього приводу до відповідача не звертався, та відповідно будь-якого рішення з цього питання не приймалося, а тому в цій частині права позивача не є порушеними.

За приписами вимог п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області (, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, м. ВІнниця, 21100)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 10.04.2023.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна