Справа № 291/650/22
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/650/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Митюк О.В.

за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Рожанського Юрія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову серії БАБ №656729 від 09.06.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обгрунтування позову зазначив, що 09 червня 2022 року о 21 год. 12 хв. інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Рожанським Юрієм Миколайовичем відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №656729.

Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.8 ст. 121 КУпАП та ч.І ст.126 КУпАП.

За вчинення вказаних правопорушень поліцейським на нього накладено адміністративне стягнення- штраф в сумі 8500,00 грн.

Постанова є протиправною та підлягає скасуванню оскільки відповідачем не було дотримано процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив відповідне клопотання.

Однак інспектором поліції його клопотання було проігноровано та не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він фактично був затриманий працівниками поліції: йому наказали сісти в автомобіль патрульної поліції, у вказаному автомобілі його доставили з вул.Сквирської, яка розташована в с.Заріччя Ружинської ОТГ, до вул.Бірюкова в смт.Ружині, де розташований відділок поліції, а потім - довезли назад на місце зупинки транспортного засобу.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які належні документи (рапорт, відповідні пояснення), які б виправдовували законну необхідність примусового доставлення працівниками поліції його до відділу поліції ( не заводячи при цьому мене в саму будівлю) та назад на місце події.

Зазначені обставини вказують на те, що до нього працівниками поліції фактично було застосовано захід забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення: адміністративне затримання.

Фактично був затриманий працівниками поліції, однак усупереч вимогам ст.261 КУпАП, протоколу про його адміністративне затримання не було складено, не виконані всі належні дії, як і не роз`яснено процесуальних прав затриманої особи, та не надано, як затриманій особі права запросити захисника чи працівнику поліції здійснити інформування у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про його затримання з метою надання безоплатної правової допомоги.

Такими діями інспектор поліції порушив його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і, відповідно, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В постанові по справі не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи, та технічний засіб, яким здійснено фотозйомку.

Також вказаний відеозапис переривався, оскільки інспектор поліції в його присутності декілька раз виключав та включав відеокамеру.

Тому вказаний відеозапис був здійснений з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, внаслідок цілеспрямованих дій, вчинених поліцейським з порушенням вимог ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018р. № 1026.

Інспектором поліції під час винесення постанови не зясувалось та фактично було проігноровано обставини, які могли бути підставою для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, а саме: те, що він має постійне місце роботи, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, має вади здоровя (хворобу ніг), які потребують не тільки постійного медикаментозного лікування, а і використання автотран-спорту для поїздок в лікарню тощо.

Копія постанови яка направлена йому поштою має нечитабельний вигляд, також вбачається наявність неоговорених виправлень у тексті.

Зазначене позбавляє його можливості навести свої аргументи щодо своєї невинуватості у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.8 ст.121 КУпАП, і таким чином грубо порушує його права.

Вважає, що постанова серії БАА №656729 від 09.06.2022 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Строк на оскарження вказаної постанови пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови отримав 17.06.2022 року

Провадження по справі відкрито ухвалою від 22 червня 2022 року та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Однак, надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , у зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою БАБ №656729 від 09.06.2022р., винесеної інспектором СРПП ВПД №2 (смт Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Рожанським Ю.М., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП , ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

З постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 в смт.Ружин на вул.Сквирській керував транспортним засобом «Renault Trafic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який порушив строки його тимчасового везення, транспортний засіб завезено у 2018 році та передано у володіння та користування особі, яка не ввозила його на митну територію України. Чим порушив ЗУ«Про дорожній рух» ст.16, ч.2, 3 ст.31, не надав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційних документів на нього, в якого відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.51).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП України, настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Стаття 121 ч.8 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Рожанським Юрієм Миколайовичем накладено стягнення в межах ст.121 ч.8 КУпАП.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09 червня 2022 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, зазначаючи про те, що під час розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив відповідне клопотання. Однак інспектором поліції його клопотання було проігноровано та не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він фактично був затриманий працівниками поліції: йому наказали сісти в автомобіль патрульної поліції, у вказаному автомобілі його доставили з вул.Сквирської, яка розташована в с.Заріччя Ружинської ОТГ, до вул.Бірюкова в смт.Ружині, де розташований відділок поліції, а потім - довезли назад на місце зупинки транспортного засобу. Також транспортним засобом не керував, в зв`язку з чим вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №656729 від 09.06.2022 року, винесено працівниками поліції незаконно.

Свідок ОСОБА_1 суду пояснив, що поліцейський неправомірно його спинив, не представився, він хотів зафіксувати дії поліцейського, але йому і свідку заборонили підходити до них, свідок був в 10 ти метрах від них. Поліцейський навіть не відповів чому його зупинили, але сказав, що зупинив тому, що автомобіль на іноземній реєстрації. В заяві про відеофіксацію було не вказано серію і номер на те, що проводить відеозйомку. Не надав поліцейський йому можливість скористатися правовою допомогою . В складеній постанові є виправлення .Примусово його доставили до відділку поліції, через п"ять хвилин назад відвезли на місце зупинення. Коли їхали до відділку, то поліцейський декілька разів вимикав і вмикав нагрудну камеру. Поліцейський повідомляв, що ведеться відеофіксація відразу, але прилад на те не вказував.

Транспорт у нього на іноземній реєстрації, автомобіль купив за тиждень до початку війни, на автомобілі волонтерили, привозили речі до адміністрації. Раніше не був знайомим з поліцейським, який його зупинив. Просто вимагав в поліцейського вести себе згідно закону. Зупинка була відносно іноземної реєстрації, але цієї інформації в поліцейського не було, вони повинні її витребовувати на митниці. Ця подія була 09.06.2022 року о 21 год 00 хв. З свідком вони їхали по справах , але різними автомобілями, свідок ОСОБА_2 їхав спереду, він побачив, що його зупинили і теж зупинився, поліцейський сказав йому , щоб свідок відійшов. Ст.35 п.10- причина зупинки, так сказав поліцейський, потім його доставили у відділок, як пояснили для встановлення особи, а він від початку показав і паспорт і тех.паспорт і страховку, весь пакет документів. Доставили його поліцейським автомобілем до відділку,біля відділку вони сиділи в автомобілі, а поліцейсткі встановлювали особу. ОСОБА_3 був напарником відповідача. Рожанський вмовляв його підписати постанову, але він відмовився. Свідок їхав слідом за нами до відділку. Рожанський складав годину постанову, і оголосив йому її. Зачитував постанову поліцейський швидко, і він нічого не зрозумів. Постанову отримав через пошту тому, що відмовився її отримувати. Постанову отримав 16.06.2022 р. Були вихідні , тому до юриста звернувся в понеділок.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що їхали вони з позивачем, його зупинила поліція, йому сказали не підходити, потім позивача забрали до відділку, він поїхав за ними, а через деякий час повернулись на місце зупинки. Його не підпустили до них, все було на відстані, але він був завжди з позивачем, чи включена була відеокамера не бачив, також не бачив чи позивач розписувався.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до п.2.1 а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідност.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення інспектор зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, Ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п.2 Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення. Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, відповідачем надано відеодиск із записами зафіксованими інспектором на бодікамеру.

З дослідженого в судовому засіданні та долученого до матеріалів справи відеодиску, де наявний запис камери відео реєстратора поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом марки «Renault Trafic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки з наявного запису вбачається, що двигун автомобіля був заведений, ОСОБА_4 заглушив та вийшовши з автомобіля не надав працівникам поліції посвідчення водія. В подальшому працівником поліції було складено постанову за ст.121 ч.8 КУпАП, та ч.1 ст.126 КУпАП. Також працівниками поліції роз`яснювалося право на правову допомогу адвоката, та ст.268 КУпАП.

Відповідно правової позиції Верховного Суду по справі №216/5226/16-а від 18.07.19, доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинення постанови.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

При цьому, положеннями ст. 31 зазначеного Закону встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 Митного кодексу України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Положеннями ч. 8 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно довимог ст. 283 ч. 2 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, що в постанові, що оскаржується, не зазначено опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, не вказано строки тимчасового ввезення транспортного засобу іншою особою та передача ОСОБА_1 , який не ввозив транспортний засіб на митну територію України.

Також, не зазначено норми МК України, що передбачають обмеження з цього приводу.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8ст. 121 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснувавання достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі N 2816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року по справі «Руїз Торіха проти Іспанії», згідно з установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції Житомирської області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 247, 251, 256, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Рожанського Юрія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії БАБ №656729 від 09.06.2022 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Рожанським Юрієм Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121, ч.1 ст.126 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного Управління Національної поліції Житомирської області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар,5/37, 10001) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке знаходиться за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37;

відповідач: поліцейський СРПП Відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Рожанський Юрій Миколайович, місце роботи якого:13601, Житомирська область, Бердичівський район, смт.Ружин, вул. Бірюкова, 29.

Суддя О. В. Митюк.