Справа № 400/1696/22
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 400/1696/22
Провадження № 2-а/487/14/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Трелі Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

07.02.2021 року адвокат Нехорошев Олексій Володимирович звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову №128 по справі про адміністративне правопорушення від 18.11.2021 року винесену в.о. начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради Савчуком Олексієм Сергійовичем відносно ОСОБА_1 про визнання винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., посилаючись на незаконність зазначеної постанови та незаконне притягнення позивача до відповідальності. Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року справу передано на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва. 21.06.2023 року матеріали справи надійшли до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 року визначено суддю Гаврасієнко В.О.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.06.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 128 від 18.11.2021 року начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради Савчук Олексія Сергійовича, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. Позивач не погоджується з постановою, вважає її неправомірною та незаконною, винесеною за відсутності складу адміністративного правопорушення та такою, що підлягає скасуванню. Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що про початок позапланової перевірки позивач була повідомлена листом управління від 22.10.2021 року. Однак зазначений лист вона ніколи не отримувала, та про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 не знала. Також, за період з 29.10.2021 по 11.11.2021 р. ніхто уповноважених осіб управління не приходив для проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_1 .Про існування оскаржуваної постанови № 128 позивачка дізналась від державного виконавця, коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження та ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження лише 02.02.2022 р. Позивачка із оскаржуваної постанови № 128 дізналась, що за адресою своєї квартири: АДРЕСА_1 проводяться якісь будівельні роботи без відповідної дозвільної документації. Будь яких будівельних робіт у вказаній квартирі не проводилось та на сьогодні не проводиться, тому немає потреби у отриманні відповідної дозвільної документації. Відтак складений за відсутності позивача чи уповноваженого представника позивача, не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу на позивача, що порушило права позивача, а саме право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень. Приймаючи постанову № 128 по справі про адміністративне правопорушення від 18.11.2021 року посадовою особою не з`ясовано чи вчинено адміністративне правопорушення, не перевірено з яких підстав позивачка була відсутня під час перевірки на об`єкті будівництва та чи проводяться взагалі будь які будівельні роботи. Також зазначала про недоведеність факту вчинення нею адміністративного правопорушення та про недотримання відповідачем норм Кодексу України про адміністративні правопорушення і положень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини його неприбуття суду не повідомив.

22.12.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача на адміністративний позов, з якого вбачається, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі Управління або відповідач) позов не визнає, з тих підстав, що позивач звернулась до суду за межами строку звернення до суду та без заяви про його поновлення, тому просив суд застосувати відповідні процесуальні наслідки пропущення строків. Також зазначив, що Управління мало законні підстави для проведення позапланової перевірки та завчасно проінформувало про перевірку позивача. Проте позивач не створила умов для проведення перевірки, не була присутня на об`єкті будівництва, не надала Управлінню документи, про необхідність надання яких було зазначено у відповідному повідомленні. Крім того вказав, що позивач своєчасно отримала всі документи, що були оформлені за результатами перевірки, тому позивач у повній мірі була обізнана зі змістом припису №106 від 30.09.2021 року та обов`язком щодо його виконання проте не виконала вимог припису, а саме не забезпечила доступ посадових осіб управління на об`єкт будівництва. Заперечив доводи позовної заяви щодо недотримання положень Порядку № 553 і вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося відповідно до норм КУпАП. Зазначив, що у позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування щодо підстав оскарження постанови від 18.11.2021. Також позивачем не вказано та не доведено які порушення вимог чинного законодавства України допустило управління під час розгляду матеріалів адміністративної справи та в чому полягає порушення прав ОСОБА_1 в контексті винесення даної постанови. Зміст постанови, що оскаржується, цілком відповідає суті виявлених Управлінням порушень містобудівного законодавства, тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

У частинах 1, 6, 9 ст. 120 КАС України зазначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Судом встановлено, що про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, від 18.11.2021 року, позивач дізналася 02.02.2022 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП №68226842.

Позовну заяву подано до суду 07 лютого 2022 року, про що свідчить штемпель канцелярії суду на позовній заяві. Отже, строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не пропущено.

Відповідно п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п. 2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом. Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно пункту 1 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Відповідно до п.5 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно до п. п. 7, 9 Порядку № 533 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 22.10.2021 в.о. начальника Управління видав наказ № 314 «Про проведення позапланової перевірки». Згідно з наказом, заступник начальника відділу інспекційної роботи Управління Хмельна О.О. мала в період з 29.10.2021 по 11.11.2021 здійснити позапланову перевірку на об`єкті «Виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 » на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Зазначена адреса є зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 .

У Направленні для проведення планового (позапланового) заходу від 22.10.2021 № 249 вказано, що суб`єктом містобудування є ОСОБА_1

22.10.2021 на адресу позивача Управління направило лист № 11260/22.01-11-21/1. У листі, зокрема, було зазначено про обов`язок позивача бути присутньою на об`єкті будівництва під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, допускати посадових осіб Управління до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, подати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (пункти 9, 14 Порядку № 553). ОСОБА_1 також була повідомлена про обов`язковість її (або її уповноваженого представника) участі при здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю, а також участі підрядної організації та осіб, відповідальних за здійснення авторського та технічного нагляду. Управління вказало у листі, що неявка на об`єкт будівництва, а також ненадання документів, необхідних для здійснення перевірки, буде розцінено як недопущення посадових осіб на об`єкт для проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, і таке недопущення матиме своїми наслідками притягнення винних осіб до відповідальності.

30.09.2021 посадовою особою Управління видано «Припис № 106 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил», в якому, зазначено, що з метою усунення виявлених порушень вимагає: «усунути порушення містобудівного законодавства шляхом допущення посадових осіб управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на об`єкт: «Виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 » та надати необхідні документи для проведення позапланової перевірки на зазначеному об`єкті, які зазначені у листі від 13.09.2021 №1066/22.01-11-21/1.

11.11.2021 посадовою особою Управління складено «Протокол про адміністративне правопорушення», в якому, зокрема, зазначено, що відповідальність за допущені позивачем порушення (пункт 1 частини третьої статті 41 Закону № 3038, підпункт 1 пункту 11, абзаци другий, п`ятий пункту 14 Порядку № 553) передбачена частиною першою, п`ятою ст. 96 КУпАП, частиною другою статті 188-42 КУпАП. У Протоколі вказано, що до нього додаються фото об`єкту. Розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до Протоколу, відбудеться 18.11.2021 у приміщенні Управління.

18.11.2021 в.о. начальника Управління складено постанову №128 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 не виконала вимоги припису від 30.09.2021 №106 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та здійснює будівельні роботи на об`єкті будівництва без подання повідомлення про початок їх виконання та без належно розробленої та затвердженої проектної документації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

До органів, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю нагляду, окрім інших, відносяться центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органи державного архітектурно-будівельного контролю (ч. 1 ст. 6 Закону).

Пунктом 6 частини 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю, серед іншого здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно п. 7 вищезазначеного Положення, Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Згідно ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2023р. за №400/9991/21: визнано протиправним та скасовано винесений 30.09.2021 заступником начальника відділу інспекційної роботи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради Хмельною Оксаною Олександрівною припис № 106 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Скасовано винесену 13.10.2021 начальником Управління архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради Туовою Оленою Юріївною постанову № 99 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Даним рішення суду, встановлено факти щодо безпідставної видачі Припису від 30.09.2021 № 106, відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Також судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, вказаного у частині другій статті 188-42 КУпАП, а проведення відповідно до Порядку № 553 відносно позивача перевірки не узгоджується з частиною першою статті 41 Закону № 3038, що свідчить про не доведення відповідачем факту вчинення позивачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а отже і недоведеність правомірності прийнятих рішень.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах які зачіпають виборчі права (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

На думку суду, важливість дотримання і неухильного виконання процедури прийняття рішення безпосередньо пов`язана із забезпеченням права суб`єкта особи, інтересів якої вона стосується, а тому, невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури та, як наслідок, прийнятих за її результатами рішень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 128 від 18.11.2021 року по справі про адміністративне правопорушення винесену виконуючим обов`язки начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Повне судове рішення виготовлено 07 квітня 2023 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко