Справа № 300/4615/22
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 300/4615/22

адміністративне провадження № К/990/7306/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 300/4615/22

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду (суддя Шумей М. В.) від 11 листопада 2022 року про забезпечення позову та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Мікула О. І., Курилець А. Р., Кушнерик М. П.) від 30 січня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Галичина - Табак» (далі - ТОВ «Галичина - Табак») звернулося в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження заступника начальника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії ТОВ «Галичина - Табак» на право оптової торгівлі тютюновими виробами реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року.

2. У подальшому, 10 листопада 2022 року представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року та зобов`язання Головне упраління ДПС в Івано-Франківській області внести відомості про дійсність ліцензії ТОВ «Галичина-Табак» реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року та зупинення дії розпорядження № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року у офіційні реєстри.

3. В обґрунтування заяви зазначено, що з огляду на те, що ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання письмового розпорядження про її анулювання, то анулювання ліцензій на право оптової торгівлі тютюновими виробами може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів ТОВ «Галичина-Табак», основним видом діяльності якого є оптова торгівля тютюновими виробами (код КВЕД 46.35). Зокрема вказує, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до повного припинення основного виду господарської діяльності позивача та його банкрутства.

Оскільки можливість здійснення позивачем господарської діяльності залежить від наявності відповідної ліцензії, анулювання якої призведе до припинення господарської діяльності, що матиме невідворотні наслідки, в зв`язку з чим заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, правам та інтересам третіх осіб, а також ускладнить їх відновлення або взагалі унеможливить. Тобто на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

4. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року, заяву ТОВ «Галичина-Табак» задоволено частково.

Зупинено дію розпорядження № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ТОВ «Галичина-Табак» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про скасування розпорядження № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року. У задоволенні іншої частини вимоги відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, 01 березня 2023 року від відповідача до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року, в частині задоволення заяви про забезпечення позову, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

6. Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

7. 30 березня 2023 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшли додаткові пояснення по справі.

8. 03 квітня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

9. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що з моменту одержання позивачем розпорядження Головного управління ДПС у Івано-Франківській області про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами, ліцензія № 00034 від 18 вересня 2020 року вважається недійсною, а тому фактично під час розгляду адміністративної справи за позовом ТОВ «Галичина-Табак», оскаржуване розпорядження набирає чинності та створює правові наслідки.

11. У свою чергу анулювання ліцензій має наслідком припинення функціонування ТОВ «Галичина-Табак»; втручання в господарську діяльність ТОВ «Галичина-Табак» до моменту перевірки правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження в судовому порядку. Тим самим будуть істотно порушені права позивача, оскільки ТОВ «Галичина-Табак», буде фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність до моменту перевірки правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження.

12. З огляду на викладене, суди дійшли висновку, що у разі не зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 357-Л від 10 листопада 2022 року, якщо позивачем при розгляді адміністративної справи буде доведено протиправність дій відповідача, та у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог і до моменту набранням ним законної сили, може скластись ситуація, при якій для відновлення прав позивача у подальшому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

13. Відтак суди попередніх інстанцій вважали, що задля збереження існуючого стану до розгляду справи по суті, за доцільне зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Івано-Франківській області № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії позивача на право оптової торгівлі тютюновими виробами № 00034 від 18 вересня 2020 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

14. При цьому судами зауважено, що заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії розпорядження, про вжиття яких у заяві просить позивач, відповідають предмету позову, разом з тим, вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного розпорядження відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду у судовому засіданні всіх обставин справи.

15. Разом з тим, враховуючи те, що на момент розгляду цієї заяви чинним процесуальним законодавством не передбачено можливості застування заходу забезпечення позову шляхом зобов`язання вчинити певні дії, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що заява позивача у частині забезпечення позову шляхом зобов`язання Головного управління ДПС в Івано-Франківській області внести відомості про дійсність ліцензії ТОВ «Галичина-Табак» реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року та зупинення дії розпорядження № 357-Л від 10 листопада 2022 року про анулювання ліцензії реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року у офіційні реєстри задоволенню не підлягає.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суддів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

17. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

18. Обґрунтовуючи вказану підставу скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо: застосування виду забезпечення позову; негайності виконання ухвали про забезпечення позову в категорії справ щодо визнання протиправним та скасування рішення, зокрема скасування розпорядження про анулювання ліцензії відповідно до статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

19. На переконання скаржника, обраний судами попередніх інстанцій вид забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії є неправильним, оскільки суди зупиняють вчинену дію, тобто зупиняють дію розпорядження про анулювання ліцензії, яке вже реалізовано. З огляду на вказане скаржник вважає, що в даній категорії справ, такий вид забезпечення позову як «зупинення дії індивідуального акта» не застосовується.

20. Другою підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 серпня 2022 року по справі № 420/21952/21, згідно якої вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб (шляхом зупинення дії розпоряджень про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним) фактично вирішує спір по суті до ухвалення рішення у справі, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.

21. Водночас в додаткових поясненнях до касаційної скарги відповідач наголошує, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій винесли рішення без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2022 року по справі №140/8745/21, від 06 лютого 2019 року по справі № 826/13306/18, від 10 квітня 2019 року по справі № 826/16509/18, від 10 квітня 2019 року по справі № 826/16509/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 640/13245/19, від 20 березня 2019 року по справі № 826/14951/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 800/521/17.

22. Скаржник наголошує, що позивачем у заяві про забезпечення позову не доведено наявність необхідних підстав для такого забезпечення. Зокрема позивач не вказує на вчинення будь-яких безповоротних дій зі сторони відповідача, за наслідками яких рішенням суду у даній справі було б неможливо захистити порушене право.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

24. Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

25. Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

26. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

27. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

28. Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

29. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

30. Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

31. Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

32. Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

33. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

34. При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Галичина-Табак» зареєстроване як юридична особа (), основним видом діяльності є оптова торгівля тютюновими виробами (КВЕД 46.35).

35. 18 вересня 2020 року позивачем отримано ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами реєстраційний № 00034.

36. 10 листопада 2022 року Головним управлінням ДПС у Івано-Франківській області прийнято розпорядження № 357-Л року про анулювання ліцензії реєстраційний № 00034 від 18 вересня 2020 року на право оптової торгівлі тютюновими виробами.

37. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

38. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону № 481/95-ВР).

39. Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати діяльність, зокрема, з оптової торгівлі тютюновими виробами, без відповідної ліцензії.

40. За наслідками оцінки наведених позивачем доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами з моменту її отримання суб`єктом господарювання позбавляє його права на подальше здійснення такої діяльності, та може призвести до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників, до ухвалення судом рішення по суті спору, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду.

41. Таким чином, наведені ТОВ «Галичина-Табак» обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Колегія суддів вважає, що застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

42. Суди попередніх інстанцій також обґрунтовано вважали, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

43. Колегія суддів зазначає, що в цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує скаржник, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами.

44. Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 14 грудня 2021 року (справа № 240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа № 440/6755/21), від 21 грудня 2022 року (справа № 160/11995/22) від 31 січня 2023 року (справа № 140/8709/21), від 22 березня 2023 року (справа № 380/8301/22) дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у даній справі.

Таким чином, наведені обставини виключають необхідність формування Верховним Судом певного правового висновку щодо спірних у цій справі правовідносин.

45. Викладений у касаційній скарзі довід про ненадання судами оцінки будь-яким доказам, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду чи унеможливить ефективного захисту порушеного права, є безпідставним та спростовується вищенаведеним.

46. Висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2019 року по справі № 826/13306/18, від 10 квітня 2019 року по справі № 826/16509/18, від 10 квітня 2019 року по справі № 826/16509/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 640/13245/19, від 20 березня 2019 року по справі № 826/14951/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 800/521/17, не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки у вказаних постановах специфіка правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання не є подібними зі справою, яка розглядається.

47. Що стосується покликання скаржника на висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 06 грудня 2022 року по справі № 140/8745/21 та від 04 серпня 2022 року по справі № 420/21952/21, то колегія суддів звертає увагу на те, що вказані постанови ухвалена у відмінних до цієї справи правовідносинах. У вказаних справах Суд дійшов висновку про не підтвердження будь-якими доказами настання негативних та незворотних наслідків для господарської діяльності позивача, натомість у цій справі такі докази наявні, вірно проаналізовані та досліджені судами першої та апеляційної інстанцій.

48. Аргументи касаційної скарги про неправильність зроблених судами висновків є безпідставними та зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин, що не узгоджується з приписами статті 341 КАС України.

49. Касаційна скарга не містить інших відомостей про обставини, які б свідчили про порушення судами норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

50. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

51. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року про забезпечення позову та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі № 300/4615/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов