Справа № 460/3507/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2023 року м. Рівне №460/3507/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумах 27274,15 грн, 28182,68 грн, 16513,04 грн, які були виплачені в червні 2019 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з березня 2011 року по червень 2019 року на суму пенсії 27274,15 грн, за період з грудня 2011 року по червень 2019 року на суму пенсії 28182,68 грн, за період з вересня 2012 року по червень 2019 року на суму пенсії 16513,04 грн.

Мотивуючи вимоги позову зазначала, на виконання постанов Сарненського районного суду Рівненської області від 04.03.2011 у справі №1718/2-а-133/11, від 26.12.2011 у справі №1718/2-а-1193/11, від 06.09.2012 у справі №1718/2-а-2419/11, відповідачем було нараховано кошти в сумі 27274,15 грн., 28182,68 грн. та 16513,04 грн. Однак, ці нараховані до виплати суми пенсії, фактично виплачено лише 27.06.2019. Зазначає про те, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення. Також вказує про те, що звернулася до відповідача з заявою, в якій просила нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини пенсії. Проте, листом від 14.01.2020 відповідач повідомив, що підстави для виплати компенсації відсутні. За таких обставин, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. В обґрунтування своїх заперечень зазначав про відсутність підстав для обчислення компенсації, оскільки на виконання судового рішення перерахунок пенсії позивача проведено у повному обсязі. Вказував про те, що пенсійний орган не є належним відповідачем у справі. Крім того, відповідач вважав, що строки звернення до суду з позовною заявою є пропущеними. Звертав увагу на те, що виплата коштів по рішенню суду носить разовий характер і не підлягає під дію Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати". Також зазначав, що вимоги щодо компенсації за втрату частини пенсії є видом цивільно-правової відповідальності. З огляду на викладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 08.08.2022 позов залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №460/3507/20 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 12.12.2022 вирішено розгляд адміністративної справи №460/3507/20 продовжити у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 07.04.2023 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та не заперечувалася сторонами, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 04.03.2011 у справі №1718/2-а-133/11 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити рiзницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2010 по 30.11.2010, виходячи з 8 розмiрiв мiнiмальноп пенсії за вiком вiдповiдно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплатити рiзницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами додатковоп пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, вiднесеним до категорії 1 ОСОБА_1 , за період з 01.07.2010 по 30.11.2010, виходячи з 75% мiнiмальноп пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 26.12.2011 у справі №1718/2-а-1193/11 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, з розрахунку 8 мiнiмальних пенсiй за вiком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмiрi 75% пенсії за віком за період з 01.12.2010 по 22.07.2011 з розрахунку виплачених коштiв.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 06.09.2012 у справі №1718/2-а-2419/11 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здiйснити перерахунок державної пенсії Бандурко Лідії Феодосiвнi та виплатити її, як особі, віднесеній до категорії 1, інваліду 2 групи інвалідності, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до положень ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку, що мінімальна пенсiя за віком визначається на рiвнi прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 28.04.2011, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров`ю, та виплатити її, як особі, віднесеній до категорії 1, інваліду 2 групи інвалідності, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 75% мiнiмальних пенсій за віком відповідно до положень ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку, що мінімальна пенсія за віком визначається на рiвнi прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 28.04.2011 з урахуванням виплачених сум.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами за змістом поданих ними заяв по суті, що 27.06.2019 на користь позивача проведено повну виплату заборгованості з пенсійних виплат на виконання постанов Сарненського районного суду Рівненської області від 04.03.2011 у справі № 1718/2-а-133/11, від 26.12.2011 у справі № 1718/2-а-1193/11 та від 06.09.2012 у справі № 1718/2-а-2419/11.

У відповідь на звернення позивача у листопаді 2019 року із заявою про нарахування та виплату компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, відповідач листом від 14.01.2020 № Б-4874/07.1-59 повідомив заявника про відсутність правових підстав для нарахування та виплати їй такої компенсації.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Строки виплати пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2013 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відтак, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, і пенсії.

Згідно з п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Суд зазначає, що кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №522/2370/17, постанові від 15.10.2020 у справі №240/11439/19, постанові від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а, постанові від 21.09.2022 у справі №816/1627/18, постанові від 09.08.2022 у справі № 460/4765/20.

Зазначену правову позицію Верховного Суду суд враховує при вирішенні даного судового спору відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

У постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив:

"Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії); 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу".

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулося у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправними.

Оскільки позивачу було виплачено недоплачену суму пенсії 27.06.2019, то задоволенню підлягають позовні вимоги по 27.06.2019.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №816/1627/18.

Покликання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про те, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки виплати нарахованих пенсій за рішенням суду здійснює Державна казначейська служба України та її територіальні органи є недоречними, з огляду на встановлені обставини справи та висновки суду, зроблені за аналізом вимог Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159.

Так, відповідно до п.7 Порядку № 159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VІ у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З аналізу зазначеного слідує, що органи казначейства несуть відповідальність за порушення тримісячного строку перерахування коштів за рішенням суду, а тому твердження пенсійного органу що він не є належним відповідачем у справі судом до уваги не береться.

Суд зауважує, що обов`язок по розрахунку та виплаті компенсації покладається саме на орган, який вчасно не виплатив особі дохід. Відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили, обов`язок нарахування (перерахунку) та виплати пенсії покладено на органи пенсійного фонду, а не на органи казначейства України, а тому позивач не може нести фінансові втрати через неналежне виконання своїх обов`язків відповідачем.

При цьому, судом не приймаються твердження сторони відповідача про пропуск строку звернення до суду з даним позовом, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримала виплати з перерахованої на виконання рішення судів суми пенсії у червні 2019 року. У листопаді 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату їй компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. Відповідач листом від 14.01.2020, який був надісланий позивачу лише 06.05.2020, повідомив позивача, що підстав для нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходу у зв`язку із порушенням термінів їх виплати немає. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною та необґрунтованою, 14.05.2020 позивач звернулася до суду.

Аналіз змісту вищевказаного листа-відповіді від 14.01.2020 дає підстави для висновку, що наведений лист слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у виплаті позивачеві компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати. Саме про таке за своєю суттю публічно-владне управлінське рішення йдеться й у положеннях ч. 1 ст. 7 Закону № 2050. За таких обставин саме з моменту отримання зазначеного листа-відповіді, на думку суду, розпочався перебіг передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку для звернення до суду із позовними вимогами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява подана в межах шестимісячного строку звернення, передбаченого ст. 122 КАС України.

Вказана позиція також висловлена Верховним Судом в постанові від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанов Сарненського районного суду Рівненської області від 04.03.2011 у справі № 1718/2-а-133/11, від 26.12.2011 у справі № 1718/2-а-1193/11 та від 06.09.2012 у справі № 1718/2-а-2419/11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з постановами Сарненського районного суду Рівненської області: від 04.03.2011 у справі №1718/2-а-133/11 - з 01.07.2010 по 27.06.2019, від 26.12.2011 у справі № 1718/2-а-1193/11 - з 01.12.2010 по 27.06.2019 та від 06.09.2012 у справі № 1718/2-а-2419/11 - з 28.04.2011 по 27.06.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 квітня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.А. Борискін