Справа № 563/490/23
Суддя: Сірак Д. Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/490/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2023 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участі:

представника позивача, адвоката Януль-Сидорчук Х.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 14 березня 2023 року інспектором СРПП ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, працівником поліції Федорчуком Олегом Анатолійовичем винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №300700. Згідно цієї постанови її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 (п`ятсот десять) гривень.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративне правопорушення не вчиняла. В оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, які б підтверджували її вину у даному правопорушенні. Також вважає, що поліцейським порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки підготовки до розгляду справи не було, як і не були дослідженні докази, взагалі поліцейський не з`ясовував чи було вчинено адміністративне правопорушення. А тому, просить суд скасувати постанову серії БАД №300700 від 14 березня 2023 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Постанову представник позивача просила скасувати, а провадження закрити, оскільки відповідачем жодними належними та допустими доказами не доведено обставин викладених в постанові про притягнення її клієнта до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ГУНП в Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлялося належним чином, в установленому законом порядку. У встановлений судом строк відзив на позов не подали.

Згідно із ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не є перешкодою розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

14 березня 2023 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що о 21 год. 05 хв. в с. Невірків по вул. Грушевського керувала ТЗ марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , була не пристебнута ременями пасивної безпеки, не увімкнула світлову аварійну сигналізацію на місці зупинки поліцейськими, чим порушила пункти 2.3 в, 9.96 ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 9.9 (б) ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Таким чином, порушення водієм вимог п.9.9 «б» Правил дорожнього руху України не може бути кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в конкретному випадку, відсутній факт початку руху чи зміни його напрямку.

Крім того, суд зауважує, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача не долучено жодних доказів вчиненого нею правопорушення, посилання на такі докази оскажуана постанова не містить.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що порушення позивачем вимог підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху, що полягає у не увімкненні аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Отже, наведені в оскаржуваній постанові фактичні обставини справи не узгоджуються із правовою кваліфікацією сформульованого обвинувачення.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем не надано суду належного та допустимого доказу, зокрема відеозапису з якого достеменно було б встановлено, що на ньому зафіксовано рух транспортного засобу позивача, в якому вона була не пристебнута ременем безпеки чи не увімкнула аварійну сигналізацію.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

При виконанні обов`язку, передбаченого абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не було додано жодного документу чи матеріалу, які могли б бути використані в якості доказу.

Як становлено зі змісту оскаржуваної постанови, в такій поліцейський щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, обмежився лише описом правопорушень без належної мотивації, оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Більше того, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Відповідачем всупереч вказаному вище, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів винності водія, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідност. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, за які позивача було піддано адміністративному стягненню.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено норми вищезазначених нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 300700 від 14.03.2023 необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з ГУНП у Рівненській області на користь ОСОБА_1 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 205, 229, 246, 250, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії БАД № 300700 від 14.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот триста шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 33000, м. Рівне, вул. Миколи Хвильового, 2, ;

Повний текст рішення суду складено 03 квітня 2023 року.

Суддя: