Справа № 140/6749/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6749/22 пров. № А/857/2708/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі за його позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Волинській області про скасування рішення,

суддя у І інстанції Андрусенко О.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 23 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (далі ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (далі ГУ ДПСС) від 09 серпня 2022 року №46-Р про застосування до товариства адміністративно-господарських санкцій на загальну суму 93200,40 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 140/6749/22, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що під час проведення фактичної перевірки Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС) діяло відповідно до вимог чинного на період виникнення спірних правовідносин законодавства, а зафіксовані у акті перевірки від 08 липня 2022 року №2477/03-20-07-05/41579579 та документально підтверджені обставини стали підставою для прийняття відповідачем законного рішення від 09 серпня 2022 року №46-Р про застосування адміністративно-господарських санкцій у загальній сумі 93200,40 грн у вигляді вилучення у ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» у дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 46600,20 грн та застосування штрафу у розмірі 46600,20 грн. (100 відсотків необґрунтованої виручки).

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ТОВ ПТФ «Укр-Петроль», яке у своїй скарзі просило таке скасувати та задовольнити його позов.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що наказ ГУ ДПС від 05 липня 2022року №963-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не містить посилання на наявність інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення чи письмового звернення про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки. Таким чином, у вказаному наказі не зазначено підстав у розумінні підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, підпункту 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі ПК) для проведення фактичної перевірки нашого підприємства.

Зважаючи на те, що проведення фактичної перевірки ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» було здійснено без дотримання встановлених законом вимог, можна зробити висновок про незаконність проведеної перевірки, а відтак прийнятий за результатами такої перевірки акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню.

У відзивах на апеляційну скаргу ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» ГУ ДПС та ГУ ДПСС підтримали доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечили обґрунтованість апеляційних вимог та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05 липня 2022 року ГУ ДПС прийняло наказ №963-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль», яким передбачено проведення фактичної перевірки позивача, а саме АЗС з магазином, що знаходиться за адресою Волинська область, Ковельський район, с. Вишнів, вул. Київська, 16. Підставою для призначення перевірки у вказаному наказі зазначено підпункти 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20; пункт 75.1 статті 75, підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункт 80.8 статті 80, підпункти 69.2, 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК.

08 липня 2022 року на підставі вказаного наказу ГУ ДПС від 05 липня 2022 року №963-п та направлень на перевірку від 06 липня 2022 року №1683, № 1684 було проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» АЗС з магазином за адресою Волинська область, Ковельський район, с. Вишнів, вул. Київська, 16.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 08 липня 2022 року №2477/03-20-07-05/41579579, у якому зазначено про виявлення порушення позивачем, зокрема, вимог пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2» (із змінами) у частині формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на пальне, що проявилося у тому, що у період з 16 березня 2022 року по 19 травня 2022 року реалізація пального проводилася за цінами, вищими граничних роздрібних цін (згідно алгоритму розрахунку) та встановленого рівня торгівельної надбавки на окремі види палива (дані наведені у додатках до акту перевірки), а відтак була необґрунтовано одержана виручка, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від реалізації товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання, у сумі 46600,20 грн.

ГУ ДПС матеріали зазначеної перевірки були скеровані на адресу ГУ ДПСС для прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цій.

За наслідками розгляду отриманих матеріалів ГУ ДПСС прийняло рішення від 09 серпня 2022 року №46-Р про застосування адміністративно-господарських санкцій у вигляді вилучення у ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 46600,20 грн та штрафу у розмірі 46600,20 грн. (100 % необґрунтованої виручки), а всього на суму 93200,40 грн.

ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не погодилося із застосуванням до нього ГУ ДПСС адміністративно-господарських санкцій та звернулося до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки доводів ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» щодо порушення ГУ ДПС порядку призначення фактичної перевірки позивача, що потягнуло за собою незаконність її проведення, а відтак і відсутність підстав для прийнятті ГУ ДПСС рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій на підставі висновків такої перевірки.

При цьому ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» не наведено доводів на спростування наявності у його діяльності порушень, зафіксованих у акті перевірки ГУ ДПС від 08 липня 2022 року №2477/03-20-07-05/41579579, а також щодо допущення ГУ ДПСС методологічних чи арифметичних помилок при застосуванні до позивача адміністративно-господарських санкцій оспорюваним рішенням від 09 серпня 2022 року №46-Р.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання проведення фактичної перевірки суб`єктів господарювання регламентовані приписами ПК.

За правилами підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

У відповідності до пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Приписами пункту 80.1 статті 80 ПК встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як вказано у пункті 80.2 статті 80 ПК, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це:

акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;

заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);

пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення» з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок.

Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення;

отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки.

У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Як свідчать матеріали справи, ДПС України на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 08 травня 2022 року № 11381/0/1-22 надіслала лист від 10 травня 2022 року №3799/7/99-00-07-05-03-07 на адресу регіональних управлінь податкових органів, у якому повідомлено, що за оперативною інформацією, яка підтверджується отриманими зверненнями громадян на адресу ДПС та інформацією із зовнішніх інтернет-ресурсів, деякі підприємства роздрібної торгівлі пальним на території держави ймовірно здійснюють продаж деяких видів пального, зокрема, через електронні застосунки в мережі Інтернет, без дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, з огляду на що зобов`язано податкові органи проаналізувати роботу мереж роздрібної торгівлі пальним та окремих АЗС регіону на предмет дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та у разі виявлення фактів порушень законодавства про ціни та ціноутворення провести фактичні перевірки за адресами місць роздрібної торгівлі пальним та/або адресами їх реєстрації з підстав, визначених підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК.

12 травня 2022 року на адресу ГУ ДПС надійшов лист ДПС України від 11 травня 2022 року №3869/7/99-00-07-05-03-07 у доповнення до листа від 10 травня 2022 року №3799/7/99-00-07-05-03-07, у якому повідомлено, що проведеним аналізом інформації, що міститься в СОД РРО ДПС про проведені розрахункові операції відповідно до фіскальних чеків продажу пального через РРО в період з 16 квітня 2022 року по 10 травня 2022 року виявлено 1302 місця роздрібної торгівлі пальним, де здійснювався продаж бензинів автомобільних та дизельного палива з порушенням законодавства про ціни та ціноутворення з перевищенням граничного рівня торгівельної надбавки, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року, у зв`язку з чим зобов`язано забезпечити проведення фактичних перевірок міць роздрібної торгівлі пальним, згідно з додатком №1 до цього листа, які допустили порушення законодавства про ціни та ціноутворення. При цьому у додатку №1 до листа від 11 травня 2022 року №3869/7/99-00-07-05-03-07 зазначено, зокрема, ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль», адреса господарської одиниці: Волинська область, Любомльський район, с. Вишнів, вул. Київська, 16.

У наказі ГУ ДПС від 05 липня 2022 року №963-п підставою для проведення фактичної перевірки зазначено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

На підставі наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ГУ ДПС підтвердило наявність правової підстави проведення фактичної перевірки ТОВ ПТФ «Укр-Петроль» у зв`язку з отриманням у встановленому законодавством порядку від державного органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що працівники ГУ ДПС були допущені до проведення фактичної перевірки належної позивачу АЗС з магазином, що знаходиться за адресою Волинська область, Ковельський район, с. Вишнів, вул. Київська, 16. У акті перевірки представник ТОВ ПТФ «Укр-Петроль» зазначив, що звисновками контролюючого органу згідний, зауважень не має.

Щодо доводів апелянта про відсутність у наказі ГУ ДПС від 05 липня 2022 року №963-п посилань на зазначені листи ДПС України, як на підставу проведення фактичної перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

На думку апеляційного суду, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача.

Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.

У судовій практиці склалась стала правова позиція (постанови Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 826/4194/16, від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20 та від 19 травня 2021 року у справі № 210/5129/17), відповідно до якої загально прийнято розуміти поняття «пуризм» як надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом. Це поняття було введено у правовий обіг Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (заява № 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. У цій справі рішення арбітражного суду, яке набрало законної сили, було скасовано в порядку нагляду з припиненням провадження у справі суто з підстави того, що спір не підлягав розгляду арбітражними судами, хоча у подальшому вимоги заявника були задоволені судом загальної юрисдикції. Ухвалюючи рішення ЄСПЛ виходив з того, що, хоча як принцип, правила юрисдикції повинні дотримуватися, однак, враховуючи обставини даної справи, була відсутня соціальна потреба, яка б виправдовувала відступлення від принципу правової визначеності.

Правовий пуризм невідступне слідування вимогам процесуальних та/або процедурних норм; надмірно формально сурове (бюрократичне) застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, без врахування їх доцільності (розумності, добросовісності), обставин конкретної справи, а також необхідності забезпечення ефективної реалізації та/або захисту прав особи та суспільних (публічних) інтересів.

Будь-які процесуальні та/або процедурні порушення, пов`язані із самим оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу між інтересами особи, яка звинувачується у правопорушенні, та суспільними (публічними) інтересами. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 210/5129/17 та від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21.

Разом із тим, у справі, що розглядається позивач не був позбавлений можливості подавати свої пояснення та заперечення на спростування наявності у його діяльності виявлених контролюючим органом порушень закону, однак таким правом не скористався.

Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що висновки контролюючого органу про допущення ТОВ «ПТФ «Укр-Петроль» порушення пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року№1236, які зафіксовані в акті перевірки ГУ ДПС від 08 липня 2022 року №2477/03-20-07-05/41579579, є вірними.

Окрім того, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що доводи апелянта зводяться до неправильної оцінки судом першої інстанції дій і рішень ГУ ДПС при призначенні перевірки, однак позовні вимоги пред`явлено до ГУ ДПСС.

За правилами частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 140/6749/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк