Справа № 280/287/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Справа № 280/287/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області (далі - відповідач 1), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- скасувати наказ № 39-к від 31.10.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Лілії Валеріївни;

- поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області з 31.10.2022;

- стягнути з ТУ ДСА України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Крім того, просить стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що керівник апарату суду повідомила позивача про майбутнє звільнення та запропонувала в терміновому порядку надати документи для здійснення остаточного розрахунку, будь-яких інших пропозицій відповідно до змін, внесених до Положення про помічника судді, що затверджено Рішенням Ради суддів України 18 травня 2018 року №21 (далі - Положення №21), запропоновано не було та 31.10.2022 позивача звільнено. Позивач була позбавлена можливості подати заяву про призначення на посаду помічника судді Дараган Л.В. на час її відрядження, що прямо передбачає Положення №21. Позивачу не запропоновано призначення помічником судді Дараган Л.В. в суд, до якого її тимчасово переведено, також не було запропоновано переведення, як помічника судді на іншу посаду працівника апарату суду або виконання повноважень додаткового помічника іншого судді чи переведення на іншу посаду державної служби, або переведення на іншу посаду не державної служби, суддею Дараган Л.В. подання про звільнення позивача не приймалось. Оскільки при звільненні роботодавцем не були дотримані трудові гарантії, порушено порядок призначення, перебування та звільнення з посади помічника судді, передбачений Положенням №21, яким визначено єдині засади й умови діяльності, правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді, звільнення позивача відбулось із порушенням прав, а тому є незаконним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем усунуті недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 2 21.02.2023 подав відзив на позов, у якому Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області заперечує проти доводів позивача, викладених у позовній заяві, з огляду на наступне. Відповідно до п. 11 Положення №21 (зі змінами), у разі відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» помічник такого судді може бути призначений на посаду до суду, до якого відряджається суддя (за його особистою заявою на час відрядження судді). Рішення про призначення помічника судді приймається за поданням відрядженого судді керівником апарату суду, до якого відряджається суддя. Норма щодо працевлаштування помічника судді не має імперативного характеру, а лише передбачає можливість працевлаштування помічника судді до суду, до якого відряджається суддя. Працевлаштування позивача та навіть можливість запропонувати їй посаду у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області не належить до повноважень ані Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, ані ТУ ДСА України в Запорізькій області, а є виключною компетенцією судді Дараган Л.В. та керівника апарату Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Доводи позовної заяви ОСОБА_1 про те, що відповідачами їй протиправно не було запропоновано працевлаштування до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області не ґрунтуються на нормах закону та Положення №21. Пунктом 11 Положення №21, передбачено, що у разі тривалої (понад два місяці) відсутності судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо) помічника судді за його згодою наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби. За умови неможливості за згодою помічника судді його переведення на іншу посаду в апараті суду він підлягає звільненню з посади на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Вказана норма також не є імперативною, а передбачає можливість переведення на іншу посаду в апараті суду за наявності такої можливості. Наказом від 09.03.2022 № 16 роботу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було зупинено та було оголошено простій для усіх суддів та працівників апарату суду. Під час перебування апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в умовах простою керівник апарату суду як роботодавець взагалі позбавлений можливості здійснювати добір та заповнювати вакантні посади, оскільки це призведе до нецільового використання коштів Державного бюджету. В умовах зупинення роботи суду, тимчасового переведення шляхом відрядження суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області до інших судів того самого рівня та спеціалізації та зміни територіальної підсудності справ (розпорядження голови Верховного Суду від 10.03.2022 № 4/0/9-22 та від 14.09.2022 № 49/0/9-22) в суді взагалі відсутні судді, які здійснюють правосуддя, тому неможливо призначити позивача додатковим помічником іншого судді. Трудові відносини з помічником судді припиняються, зокрема, в день вибуття судді у відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Наказ про звільнення помічника судді видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, вибуття судді у відрядження як тимчасове переведення судді. Нормами чинного трудового законодавства не передбачено попередження працівника про настання подій, з якими пов`язано припинення строкового трудового договору або продовження дії строкового договору з метою збереження за працівником джерела його доходу. Наказ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.10.2022 № 39-к про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника судді виданий у межах повноважень керівника апарату суду, а процедура його видання не порушує вимог чинних нормативних актів, то територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області не мало та не має підстав для відмови у його виконанні в частині проведення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 . Просить позовну заяву залишити без задоволення.

09.03.2023 позивачем надана до суду відповідь на відзив, позивач зазначає, що на день прийняття спірного наказу про звільнення позивача з посади помічника суду діяла норма, яка погіршувала становище позивача та звільнення позивача з посади помічника судді у зв`язку із внесенням змін до Положення №21 від 06.10.2022, яке діяло на час звільнення, є безпідставним та неправомірним. Відповідно до наказу голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєва І.М. №16 від 09.03.2022 з 09.03.2022 тимчасово призупинено здійснення правосуддя та роботу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на невизначений термін, до усунення обставин, які зумовили тимчасове призупинення здійснення правосуддя та роботу суду. Оголошено з 09.03.2022 для усіх суддів та працівників апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області простій на невизначений термін із збереженням за ними середнього заробітку відповідно до ч.3 ст. 113 КЗпП України. Вказаний наказ голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєва І.М. від 09.03.2022 не скасований, є чинним по теперішній час. Відповідно до п.3 Положення № 21 зі змінами помічник судді є працівником апарату суду, тому законних підстав для звільнення позивача не було. Позовні вимоги позивач підтримує, на їх задоволенні наполягає в повному обсязі.

10.03.2023 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. У поданому клопотанні позивач зазначає, що вирішення спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами мають досить важливе значення для позивача та вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи, також позивач має бажання надати усні пояснення по суті спору та надати додаткові пояснення та витребувати додаткові докази по справі, тому існує необхідність у розгляді справи №280/287/23 в судовому засіданні з викликом сторін та просить витребувати докази.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено.

14.03.2023 до суду подані заперечення на відповідь на відзив, відповідачем 2, зокрема, зазначено те, що звільнення помічників суддів відбулося на підставі Положення №21 (в редакції рішення Ради суддів України від 06.10.2022 № 32). Загальні норми трудового законодавства, ані норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлюють заборони на звільнення працівників під час простою. Положення №21 так само не зобов`язує керівника апарату суду у будь-який спосіб забезпечити працевлаштування помічника судді у випадку тривалої відсутності судді. Просить позовну заяву залишити без задоволення.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 з 01.07.2002 працювала в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області.

14.11.2019 за поданням судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Лілії Валеріївни призначена на посаду помічника судді в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області.

09.03.2022 Головою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області винесений наказ №16, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загрози життю, здоров`ю та безпеці суддів, працівників апарату суду та відвідувачів, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, ст. 34, ч. З ст. 113 КЗпП України, Конституції України, рішення зборів суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.03.2022 року № 1, 09 березня 2022 року тимчасово призупинити здійснення правосуддя та роботу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на невизначений термін, до усунення обставин, які зумовили тимчасове призупинення здійснення правосуддя та роботу суду. Оголосити з 09 березня 2022 року для усіх суддів та працівників апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області простій на невизначений термін із збереженням за ними середнього заробітку відповідно до ч. 3 ст. 113 КЗпП України.

Рішенням Верховного Суду від 29.04.2022 №42/0/149-22 суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В. відряджена до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя з 02.05.2022.

Наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.10.2022 № 39-к «Про звільнення помічника судді Шкурко К.В., відповідно до частини 5 статті 155, частин 1 та 3 статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 24 Закону України «Про відпустки», керуючись п. 11, 12, 18 Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 № 21 (в редакції рішення Ради суддів України від 06.10.2022 № 32), частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України, у зв`язку з тимчасовим переведенням шляхом відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Лілії Валеріївни згідно з рішенням Голови Верховного Суду від 29.04.2022 № 42/0/149-22, звільнено ОСОБА_1 , помічника суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Лілії Валеріївни, 31 жовтня 2022 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору (пункт 2 статті 36 КЗпП України). Підстава наказ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.05.2022 №03-відр «Про тимчасове переведення судді».

Вважаючи протиправним наказ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.10.2022 № 39-к «Про звільнення помічника судді Шкурко К.В., позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Спірні правовідносини в даній справі врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02 червня 2016 року, Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, Кодексу законів про працю України, Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України № 21 від 18 травня 2018 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 92 Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон №889-VІІІ) до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи або на час діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 92 Закону № 889-VІІІ трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи або припинення діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби.

Працівник патронатної служби може бути достроково звільнений з посади за ініціативою особи або голови депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Положеннями статті 157 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон №1402-VІІІ) встановлено, що кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Помічником судді може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і вільно володіє державною мовою. Помічники суддів Верховного Суду повинні також мати стаж професійної діяльності у сфері права не менше трьох років.

Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Згідно вимог Законів України "Про судоустрій і статус суддів", "Про державну службу" розроблено Положення про помічника судді, що затверджено Рішенням Ради суддів України 18 травня 2018 року №21 (із змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів № 63 від 26.10.2018, № 29 від 21.06.2019, № 90 від 22.11.2019, № 38 від 03.09.2021, № 32 від 06.10.2022), яке визначає єдині засади й умови діяльності, правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді.

Пунктом 1 Положення №21 визначено, що відповідно до частини першої статті 157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Правовий статус, умови діяльності помічників судді визначаються Законом України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 92 Закону України "Про державну службу", нормативно-правовими актами з питань оплати праці працівників патронатних служб і цим Положенням. Посади помічників судді належать до посад патронатної служби, на які не поширюється дія Закону України "Про державну службу", крім статті 92 Закону України "Про державну службу".

Пунктами 2, 3 Положення №21 визначено, що помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя. Помічник судді є працівником апарату суду.

В силу вимог п. 4 Положення № 21 помічник судді з питань підготовки та організаційного забезпечення судового процесу підзвітний лише відповідному судді. Суддя є його безпосереднім керівником.

Відповідно до п. 7 Положення № 21 судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Пунктом 8 Положення № 21 визначено, що помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду.

Згідно з п. 11 Положення 21 у разі тривалої (понад два місяці) відсутності судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або звільнення судді з займаної посади, припинення повноважень члена Ради суддів України у встановленому законом порядку, помічника (помічників) судді за його (їх) згодою за наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби.

Крім того, у зазначених випадках на такого (таких) помічника (помічників) судді може на певний строк у встановленому законом порядку покладатися виконання повноважень додаткового помічника іншого судді (суддів), у якого (яких) найбільше судове навантаження, про що на підставі подання відповідного судді та особистої заяви помічника судді видається наказ керівника апарату суду.

У разі відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" помічник такого судді може бути призначений на посаду до суду, до якого відряджається суддя (за його особистою заявою на час відрядження судді). Рішення про призначення помічника судді приймається за поданням відрядженого судді керівником апарату суду, до якого відряджається суддя.

У разі відсутності згоди помічника (помічників) судді на призначення до суду, до якого відряджається суддя, чи переведення помічника (помічників) на іншу посаду працівника апарату суду або виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він (вони) підлягає (підлягають) звільненню з посади на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Максимальна кількість помічників суддів у суді не може перевищувати кількість посад суддів, визначених Вищою радою правосуддя з урахуванням консультативного висновку Державної судової адміністрації України, судового навантаження та в межах видатків, визначених у Державному бюджеті України на утримання судів та оплату праці суддів (до ухвалення відповідного рішення Вищої ради правосуддя кількість суддів у суді визначається наказами Державної судової адміністрації України).

До цієї кількості додається кількість посад, що відповідає кількості адміністративних посад та кількості посад суддів, які є членами Ради суддів України.

У випадку ухвалення рішення про відрядження судді до суду понад встановлену кількість посад суддів до максимальної кількості помічників суддів додається кількість посад, яка відповідає кількості посад відряджених суддів понад встановлену кількість.

Максимальна кількість посад помічників суддів у Верховному Суді визначається Пленумом Верховного Суду, а у вищих спеціалізованих судах - зборами суддів відповідного суду з урахуванням судового навантаження та в межах видатків, визначених у Державному бюджеті України на утримання цих судів.

Пунктом 12 Положення №21 відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, або в день вибуття/прибуття судді у відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення помічника (помічників) судді видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, вибуття судді у відрядження як тимчасове переведення судді.

Помічник судді може бути звільнений з посади за наказом керівника апарату суду в порядку, визначеному законодавством про працю, на підставі або заяви про звільнення за власним бажанням, або за поданням судді, в тому числі в зв`язку з дискредитацією помічника судді (вчинення такого проступку помічником, що підриває довіру та авторитет судової влади, суду та/або конкретного судді в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби в якості помічника судді), або у випадках, визначених пунктом 11 цього Положення чи в порядку врегулювання конфлікту інтересів згідно із законодавством.

У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Аналіз зазначених положень дає підґрунтя для висновку, що звільнення помічника судді відбувається за наказом керівника апарату суду на підставі:

1) або заяви про звільнення за власним бажанням;

2) або за поданням судді;

3) або у випадках, визначених пунктом 11 цього Положення

4) в порядку врегулювання конфлікту інтересів згідно із законодавством.

Відтак, пунктом 11 Положення про помічника судді конкретизовано, в яких випадках може бути звільнений помічник судді без наявності подання судді, тобто закінчення повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або його звільнення з займаної посади.

У разі відсутності згоди помічника (помічників) судді на переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він (вони) підлягає (підлягають) звільненню з посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно ж пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Зокрема, в п. 12 Положення передбачено, що трудові відносини з помічником судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі.

Наказ про звільнення видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду.

Враховуючи наведене, помічник судді, призначений на посаду на строк виконання повноважень судді, звільняється у день припинення повноважень такого судді з дотриманням трудових та соціальних гарантій, передбачених трудовим законодавством.

Таким чином, доводи позивача щодо обов`язковості наявності подання судді для звільнення її з посади помічника судді в даному випадку є необґрунтованими.

Отже, оскільки із набуттям помічником статусу працівника патронатної служби, трудовий договір, який укладався із ними, набув статусу такого, що укладається на визначений строк, погоджений сторонами (на час виконання суддею своїх повноважень), тобто строкового в розумінні частини першої статті 23 КЗпП України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до п.2, 3 ст. 23 КЗпП трудовий договір може бути:

- на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

- таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Судом встановлено, що позивач призначена по посаду помічника судді 14.11.2019 за поданням судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Лілії Валеріївни на строк здійснення нею повноважень судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Разом з тим, на підставі рішення Верховного суду від 29.04.2022 №42/0/149-22 суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В. відряджена до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя з 02.05.2022.

Таким чином, з 02.05.2022 року суддя Дараган Л.В. не здійснює повноваження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Отже, у керівника апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області були наявні підстави для прийняття рішення про звільнення позивача враховуючи п. 11 Положення про помічника судді та п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП.

Стосовно доводів позивача про протиправність наказу по звільнення з огляду на те, що позивачу не було запропоновано роботу на посаді, яка не належить до посади державного службовця, іншу посаду в апараті суду або посаду додаткового помічника судді, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 13 Положення № 21 помічник судді, який виявив бажання вступити або повернутися на державну службу, реалізує таке право в порядку, визначеному Законом України "Про державну службу" для осіб, які вперше вступають на державну службу, з обов`язковим проведенням конкурсу.

Відтак позивачу не могло бути запропоновано жодну з посад державної служби, оскільки помічники суддів відносяться до працівників патронатної служби у системі правосуддя, а тому можуть вступити на державну службу, як зазначено вище, лише на загальних умовах визначених Законом України «Про державну службу».

Суд зазначає, що посада помічника судді, як працівника патронатної служби, має свої особливості, зокрема на помічника судді не поширюється дія статей 39-1, 41 - 43-1, 49-2 та частини 3 статті 184 КЗпП України, а саме положення трудового законодавства України щодо попередження про майбутнє звільнення та переважного права на залишення на роботі.

Так, відповідачем 2 зазначено, що норма про переведення помічника судді за його згодою на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби не є імперативною, а передбачає можливість переведення на іншу посаду в апараті суду за наявності такої можливості.

Суд погоджується з аргументами відповідача 2, що у пункті 11 Положення №21 передбачена можливість, а не обов`язок, переведення помічника судді на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби, що оформлюється відповідним наказом керівника апарату суду за наявності згоди помічника судді на таке переведення.

Разом з тим, наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 р. № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік № 309).

Відповідно до розділу ІІ Переліку №309 вся територія Мелітопольського району Запорізької області, на території якої знаходиться Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області, з 25.02.2022 тимчасово окупована Російською Федерацією.

Суд враховує, що робота Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області призупинена на невизначений термін, до усунення обставин, які зумовили тимчасове призупинення здійснення правосуддя та роботу суду та у період з квітня по вересень 2022 року рішеннями Голови Верховного Суду усі судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області тимчасово переведені шляхом відрядження до інших судів, що виключає можливість переведення позивача за її згодою на посаду, яка не належить до посади державного службовця, іншу посаду в апараті суду або посаду додаткового помічника судді в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області.

В даному випадку, позивача не було переведено на іншу посаду яка не належить до посад державної служби, а прийнято рішення про звільнення, що не суперечить пунктам 11 та 12 Положення №21.

Крім того, суд не приймає доводи позивача, про те, що їй не було запропоновано призначення помічником судді Дараган Л.В. в суд, до якого тимчасово переведено суддю, з наступного.

З огляду на наведені вище норми, однією із обов`язкових умов для призначення особи на посаду помічника судді чи покладення на особу, яка перебуває на посаді помічника судді, якого звільнено із займаної посади, виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, у якого найбільше судове навантаження, є наявність відповідного подання судді цього суду, що фактично свідчить про його бажання працювати з такою особою.

Як вже зазначено вище, у разі відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" помічник такого судді може бути призначений на посаду до суду, до якого відряджається суддя (за його особистою заявою на час відрядження судді). Рішення про призначення помічника судді приймається за поданням відрядженого судді керівником апарату суду, до якого відряджається суддя.

Втім, судом на підставі матеріалів справи не встановлено, надання суддею Дараган Л.В. відповідного подання до керівника апарату суду, до якого відряджена суддя, при цьому, прийняття рішення про призначення помічника судді на посаду, за умови надання відрядженим суддею подання, виходить за межі повноважень Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, дотримання відповідачами критеріїв правомірності рішень та дій, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України при винесенні спірного наказу.

Враховуючи похідний характер позовних вимог про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивач пов`язує з протиправним наказом відповідача, однак враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування наказу відповідача, позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач 1 - Мелітопольський міськрайонний суд Запорізькій області (вул. Шмідта, буд.11, м.Мелітополь, Запорізька область, 72309; ),

Відповідач 2 - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр.Соборний, 168, м.Запоріжжя, 69035; )

Повне судове рішення складено 06.04.2023.

Суддя Б.В. Богатинський