Справа № 300/3568/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/3568/22 пров. № А/857/1018/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеокнференції апеляційні скарги Івано-Франківської митниці та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №300/3568/22 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови (головуючий суддя першої інстанції Главач І.А., час ухвалення - 13.43 год., місце ухвалення м. Івано - Франківськ, дата складання повного тексту 26.12.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бартош Святослав Богданович звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості № UA206000/2022/000062/2 від 12.08.2022, рішення Івано-Франківської митниці №7.21-1/15/13/2047 від 30.08.2022 про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості №UA206000/2022/000062/2 від 12.08.2022. Визнано протиправним та скасовано рішення Івано-Франківської митниці №7.21-1/15/13/2047 від 30.08.2022 про відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 12 405 гривень 00 копійок.

08.02.2022 до суду надійшла заява представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, в обґрунтування якої зазначено, що 17.08.2022 між позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Барген» в особі як керуючого партнера Гевка Андрія Васильовича укладено договір про надання правової допомоги № 17/08/2022, предметом якого є представництво інтересів при оскарженні рішення Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA206000/2022/000062/2 від 12.08.2022. Вартість послуг за умовами угоди становить 55 200,00 грн. Крім того, сторони вищенаведеного договору погодили «гонорар успіху» за скасування оспорюваного рішення, який визначається у сумі 10% від суми митних платежів, які позивачу довелося додатково сплатити для митного оформлення товарів, вартість яких скоригована оскаржуваним рішенням і становить 128 940,00 грн. Відтак, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці на користь фізично-особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у справі № 300/3568/22 у розмірі 184 140,00 грн.

Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що розмір суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та не відповідає критеріям співмірності. Апелянт вказує на те, що позивачем не доведено, що розмір витрат є реальним, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання вказаних робіт. З урахуванням наведеного просить додаткове рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу повністю.

Позивач не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, суд помилково відніс дану справу до справ незначної складності. Апелянт вказує на те, що висновки суду щодо не співмірності заявлених витрат зі складністю та обсягом справи не відповідають обставинам справи. Стосовно обсягу фактичних даних та процесуальних документів варто звернути увагу, що тільки загальний обсяг процесуальних документів, поданих представником позивача у цій справі, не враховуючи додатки до них, склав 51 аркуш. Обсяг документів, доданих тільки до позовної заяви, без урахування роздруківок судової практики, перевищував 50 аркушів. Обсяг матеріалів, долучених до справи Відповідачем, Львівською та Київською митницями перевищує 1 000 аркушів (велика частина матеріалів міститься на CD- диску та не роздруковувалася судом). Представник Позивача ознайомлювався з усіма цими документами, аналізував їх та надавав детальні письмові пояснення щодо всіх наданих документів і їх доказового значення для справи.

Тобто сама навіть фізична підготовка та опрацювання такого обсягу документів вимагає значних часових затрат. Стосовно сталості судової практики у цій категорії справ, що дійсно у цій справі представник Позивача підібрав і надав суду значний обсяг судових рішень, які винесені на користь позивачів в аналогічних справах. Проте, це не свідчить, що практика в таких категоріях справ є однозначною.

Також з наданих судових рішень видно, що у цій категорії справ тлумачення та застосування норм митного законодавства багато у чому залежить від обставин кожної справи, зокрема, від змісту та обсягу товаросупровідних документів, характеру виявлених митницею розбіжностей у таких документах, аргументів, наведених митницею в оскаржуваних рішеннях. З урахуванням наведеного просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути за рахунок відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 184140,00 грн.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що додаткове рішення суду в частині відмови у задоволені заяви про витрат на професійну правничу допомогу є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин. Просить апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного розгляду справи апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив додаткове рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути за рахунок відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 184140,00 грн, а апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив додаткове рішення суду першої частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу повністю, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку не є співмірним із складністю даної справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 по справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 по справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 по справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 по справі «Меріт проти України».

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 по справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18, від 22.11.2019 по справі №810/1502/18, від 30.04.2020 по справі №826/4466/18.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З матеріалів справи видно, що між позивачем (Замовником) та Адвокатським об`єднанням «Барген» (Виконавець) було укладено договір про правову допомогу №17/08/2022 від 17.08.2022 (надалі, також - Договір), за яким Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу, пов`язану із представництвом та захистом інтересів Замовника, а Замовник зобов`язується сплатити за надану йому правову допомогу.

У п. 2.2. договору зазначено, що сторони погодили, що гонорар Виконавця є фіксованим, визначається і сплачується у такому порядку:

п. 2.2.1. Гонорар Виконавця за правову допомогу, пов`язану з оскарженням спірного рішення митниці в Івано-Франківському адміністративному суді, складає 55 200 грн і сплачується такими частинами: 7 700 грн протягом 3 банківських днів з дати підписання цього Договору; 15 800 грн протягом 3 банківських днів з дати отримання рахунку Виконавця і до подання позову до суду; 15 850 грн протягом 5 банківських днів з моменту отримання Замовником ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження за позовом Замовника про скасування спірного рішення митниці; 15 850 грн протягом 5 банківських днів з моменту отримання Замовником рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду за результатами розгляду позову Замовника про скасування спірного рішення митниці.

п. 2.2.2. Додатково до гонорару, визначеного попереднім підпунктом, сторони погодили також «гонорар успіху» Виконавця за скасування рішення Івано-Фрранківської митниці про коригування митної вартості товарів № 206000/2022/000062/2 від 12.08.2022, який визначається у сумі 10% від суми митних платежів, які Замовнику довелося сплатити для митного оформлення товарів, вартість яких була скоригована вказаним рішенням, і складає 128 940 грн. Такий гонорар підлягає сплаті протягом 30 банківських днів після набрання законної сили рішенням суду про скасування Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA20600/2022/000062/2 від 12.08.2022.

Крім того, АО «Барген» в особі керуючого партнера Гевка Андрія Васильовича, та адвокат Бартош Святослав Богданович, керуючись частиною 6 статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та пункт 1.4 Договору №17/08/2022 від 17.08.2022 уклали договір про надання правової допомоги.

На підтвердження, витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: акт приймання-передачі від 09.12.2022; рахунки на оплату за надані послуги № 29/08/22 від 29.08.2022 на суму 7 700,00 грн, грн, № 07/09/22 від 07.09.2022 на суму 15 800,00 грн, № 21/09/22 від 21.09.2022 на суму 15 850,00 грн, № 06/12/22 від 06.12.2022 на суму 15 850,00 грн; платіжні доручення №20466 від 30.08.2022 на суму 7 700,00 грн, № 20712 від 09.09.2022 на суму 15 800,00 грн, № 21065 від 26.09.2022 на суму 15 850,00 грн та платіжна інструкція № 22676 від 07.12.2022 на суму 15 850,00 грн.

Згідно акта приймання-передачі від 09.12.2022 до договору про правову допомогу №17/08/2022 від 17.08.2022 адвокат надав такі юридичні послуги: 1. Зібрано докази для підготовки позову, проаналізовано актуальну судову практику та подано до суду позов 10 год; 2. Визначено розмір судового збору, який потрібно сплатити за подання даного позову 0,25 год; 3. Підготовлено та направлено запит до Івано-Франківської митниці 0,5 год; 4. Підготовлено та подано до Івано-Франківського окружного суду клопотання про витребування митних декларацій 1,5 год; 5. Проведено підготовку до судового засідання та представлено інтереси ФОП ОСОБА_1 під час розгляду справи № 300/3568/22 (включно з часом, необхідним для прибуття до суду) 1 год; 6. Проаналізовано відзив Івано-Франківської митниці на позов та додані до нього документи, підготовлено та подано суду відповідь на відзив 4,5 год; 7. Підготовлено та подано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду з виготовленням фотокопій 1 год; 8. Підготовлено та подано до суду заяву про видачу CD-диску з копіями документів у справі № 300/3568/22, наданих Київською митницею, сплачено судовий збір та отримано копію диску у приміщенні суду 0,5 год; 9. Проаналізовано копії митних декларацій № UA209140/2022/68945 від 15.07.2022 та № UA100330/2022/437166 від 14.06.2022, а також документів долучених до них, наданих Київською митницею (863 аркуші на CD-диску) та Львівською митницею (179 аркушів), підготовлено та подано до суду письмові пояснення 5 год; 10. Проведено підготовку до судового засідання та представлено інтереси ФОП ОСОБА_1 в Івано-Франківському окружному суді 02.11.2022 під час розгляду справи № 300/3568/22 0,5 год; 11. Проведено підготовку до судового засідання, підготовлено текст вступного слова, представлено інтереси позивача під час розгляду справи (включно з часом, необхідним для прибуття до суду) 2 год; 12. Підготовлено і подано до суду клопотання про долучення доказів 0,5 год; 13. Проведено підготовку до судового засідання та представлено інтереси ФОП ОСОБА_1 під час розгляду справи (включно з часом, необхідним для прибуття до суду) 1 год; 14. Підготовлено заяву про винесення у справі № 300/3568/22 додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу з обґрунтуванням розміру таких витрат 2 год.

Загальна вартість послуг становить 184 140,00 грн, з яких станом на підписання вище наведеного акту позивач сплатив 55 200,00 грн, а решта 128 940,00 грн сплачує протягом 30 банківських днів після набрання законної сили рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/3568/22.

Апеляційний суд погоджується із доводами позивача про те, що дана справи не є справою незначної складності, оскільки розглянута у загальному позовному провадженні, однак розмір заявлених позивач витрат на професійну правничу допомогу 184 140,00 грн. не відповідає критерію співмірності.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, не відповідає критеріям співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, а тому такий підлягає зменшенню шляхом стягнення таких у розмірі 10000 грн.

Таким чином, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з тим надання в інтересах ОСОБА_1 правничої консультації, вивчення та правового аналізу матеріалів справи і судової практики щодо регулювання спірних відносин та підготовка від імені позивача позовної заяви та забезпечення представництва у справі, не потребують значної витрати часу.

Крім цього, такі адвокатські послуги як: підготовка позовної заяви та складання інших процесуальних документів охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Івано-Франківської митниці та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №300/3568/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 07.03.2023