Справа № 947/1737/22
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1737/22
Провадження № 2-а/947/10/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти № 7 батальону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта Казбекова Віталія Ериковича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з відповідним позовом, в якому зазначає наступне.

06.01.2022 року поліцейським взводу №2 роти № 7 Управління патрульної поліції в Одеській області сержантом ОСОБА_2 було стягнення у виді штрафу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за те, що позивач здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

ОСОБА_1 стверджує, що зазначене твердження, яке знайшло своє відображення у постанові поліцейського, не відповідає дійсності, оскільки, по-перше, для такого твердження необхідно мати підтвердження ознак - об`єктивних та суб`єктивних, які підтверджують, що в моїх діях є склад адміністративного правопорушення, по-друге, мати докази, що саме мною, в порушення вимог Правил дорожнього Руху було здійснено дії, які можливо трактувати як адміністративне правопорушення або, що він, розуміючи неправомірність своїх дій, навмисно їх скоїв.

Зупинка була викликана обставинами, які свідчать про відсутність в діях умислу на скоєння адміністративного правопорушення, а саме, події розгортались наступним чином.

05.01.2022 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Шевроле-Ланчеті держаний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по провулку Воронцовському, з боку вилиці Єкатерининської в напрямку Приморського бульвару. Навпроти будинку, 1 по провулку Воронцовському, при виїзді на Приморський бульвар знаходиться шлагбаум, яким керує охоронець знаходячись у споруді поруч із шлагбаумом. Отже, при під`їзді до Приморського бульвару позивач продовжив рух, із швидкістю приблизно 5 км/год., але, коли корпус автомобілю майже проїхав повз місця знаходження шлагбауму, він несподівано опустився і контактував з дахом автомобілю. Негайно зупинивши автомобіль, він вийшов з нього і побачив що підйомна частина шлагбауму лежить на даху автомобілю, ближче до заднього скла. Охоронець став звинувачувати його у наїзді на шлагбаум, при тому, що сам опустив його на автомобіль.

Через деякий час до місця конфлікту прибуло 2 наряди патрульної поліції на 2 автомобілях. Поліцейські стали звинувачувати ОСОБА_1 у знаходженні у стані алкогольного сп`яніння. Потім вони погрузили позивача в службовий автомобіль та відвезли до Одеської МКЛ №11. Там в нього відібрали аналізи на наркотичне сп`яніння. На сьогодні йому відомо, що стан наркотичного сп`яніння не підтвердився.

Автомобіль залишився на місці, у провулку Воронцовському, оскільки поліцейські не дали можливості його прибрати, взяти з нього документи та інші цінні речі, в тому числі і грошові кошти, при тому, що автомобіль залишився відкритий, а ключи знаходились у замку запалення.

Позивач вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 280, 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог 4.2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позивачем не представлено переконливих доказів неправомірності дій відповідача.

Крім того, у якості відповідача позивачем було визначено поліцейського взводу №2 роти № 7 батальону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта Казбекова Віталія Ериковича

Пунктом 7-1 частини другої статті 255 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.
Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 126 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.
Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126.
Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17, який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Згідно з положеннями ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).
При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.
Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).
З огляду на викладене, оскільки відповідач інспектор патрульної поліції є посадовою особою відповідного органу, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, авідповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області є структурним підрозділом Національної поліції України, який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, суд зазначає, що належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.
Управління патрульної поліції в Одеській області є лише територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не має статусу юридичної особи.
При цьому, чинний КАС України, на відмінну від ЦПК України та ГПК України, не передбачає можливості розгляду справи за місцезнаходженням філії або представництва юридичної особи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції є посадовою особою відповідного органу, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, та не може бути визначений в якості відповідача у даній справі, так само як і Управління патрульної поліції в Одеській області, яке є структурним підрозділом Національної поліції України, та не є юридичною особою,не може бути визначений в якості відповідача у даній справі.

Внаслідок вищевикладеного підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог в адміністративній справі № 947/1737/22 ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти № 7 батальону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області сержанта Казбекова Віталія Ериковича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії БАБ № 117798 від 06.01.2022 року,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати складення.

Суддя Коваленко О. Б.