Справа № 200/13142/21
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року Справа№200/13142/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Маріуполя в Донецькій області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) викладене в протоколі/розпорядженні 03 від 24.06.2021 року, яким переведено ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з пенсії за вислугу років, призначеної на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя № № 264/6156/16-а 2-а/264/22/2017 від 22.12.2017, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи з розміру 90% від суми місячного (чинного) заробітку, з 01.07.2021 на пенсію за віком, відповідно до Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абзацу 3 частини 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправною діяльність Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Маріуполя в Донецькій області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) в частині проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2020 по 30.06.2021 у розмірі 60 відсотків виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Прокуратури Донецької області №18-85-36 від 09.01.2020 без обмеження максимальним розміром, передбаченого абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", що складає 37 666,07 гривень та щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя № № 264/6156/16-а, 2-а/264/22/2017 від 22.12.2017, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи з розміру 90% від суми місячного (чинного) заробітку, з 01.07.2021 на пенсію за віком, відповідно до Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абзацу 3 частини 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з 01.07.2021 на пенсію за вислугу років, призначену на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя № 264/6156/16а 2-а/264/22/2017 від 22.12.2017, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимальним розміром, передбаченого абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону України прокуратуру", що складає 56 499,11 гривень.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за вислугу років призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратур 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, на підставі рішення Іллічівського райони м. Маріуполя № 264/6156/16-а 2-а/264/22/2017 від 22.12.2017 у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року №18-85-36 без обмежень максимальним розміром максимальним розміром, передбаченого абзацом 6 частини 15 статті 86 України "Про прокуратуру", тобто у розмірі 56 499,11 гривень, з він різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією, однією сумою.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. у справі № 200/13142/21 закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя викладене у протоколі-розпорядженні № 03 від 24.06.2021 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести позивача з 01.07.2021 на пенсію за вислугу років, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії позивачу призначену на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимальним розміром, передбаченого абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру що складає 56499,11 гривень, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсії одноразово та однією сумою.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року у справі № 200/13142/21 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною діяльності в частині проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року у розмірі 60%, виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Прокуратури Донецької області № 18-85-36 від 09.01.2020 року, та зобов`язання здійснити перерахунок за вказаний період у розмірі 90% - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року у цій справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року у даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року задоволено частково, скасовано ухвалу в частині закриття провадження стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя, викладеного у протоколі-розпорядженні від 24.06.2021 року № 03, і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з 01.07.2021 року на пенсію за вислугу років.

У решті ухвалу залишено без змін.

Справу № 200/13142/21 повернуто до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду адміністративна справа № 200/13142/21 для продовження її розгляду у скасованій частині була передана на розгляд судді Бабіча С.І.

Положеннями ч. 2 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 14 ст. 31 КАС України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність чи інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/13142/21, розгляд даної справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року розгляд справи № 200/13142/21 вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 24.12.2021 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу № 200/13142/21 до розгляду по суті.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення ч. 14 ст. 31 КАС України, зміна складу суду в цьому разі (у зв`язку з автоматизованим розподілом справи після часткового скасування ухвали про закриття провадження у справі) має наслідком продовження розгляду даної справи зі стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою від 15.11.2022 року судом прийнято до провадження адміністративну справу № 200/13142/21 для продовження розгляду цієї адміністративної справи в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя, яке викладене у протоколі-розпорядженні від 24.06.2021 року № 03 та в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з 01.07.2021 року на пенсію за вислугу років.

Продовжено розгляд даної справи зі стадії розгляду справи по суті. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на зміст положень ст. 12, ч. 14 ст. 31, ч. 2 ст. 35 та ч. 3 ст. 194 КАС України та приймаючи до уваги категорію і складність справи, враховуючи рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 року та те, що станом на час постановлення цієї ухвали в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд визнав за доцільне, ухвалою від запитати у учасників справи думку стосовно можливості розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи (у порядку письмового провадження).

Вказаною ухвалою суд запитав у сторін їх думки щодо можливості розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і проведення судового засідання на підставі матеріалів справи (у порядку письмового провадження).

Від позивачки надійшла заява, а від відповідача пояснення, відповідно до яких сторони не заперечують щодо розгляду даної справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене та положення ч.3 ст. 194 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2022 року було запропоновано сторонам надати до суду додаткові письмові пояснення або докази (з урахуванням висновків, викладених у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року по цій справі).

У поясненнях від 08.12.2022 року позивачка просить задовольнити позов та:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача, викладене в протоколі/розпорядженні 03 від 24.06.2021 року, яким її переведено з 01.07.2021 року з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправною діяльність відповідача в частині переведення її з 01.07.2021 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до Закону України № 1058 від 09.07.2003 року;

- зобов`язати відповідача перевести її з 01.07.2021 на пенсію за вислугу років призначеної на підставі рішення суду № 264/6156/16-а 2-а/264/22/2017 від 22.12.2017, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимальним розміром, передбаченого абз.6 ч. 15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", що складає 56 499,11 гривень.

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2020 року перерахунок і виплату пенсії за вислугу років, у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Донецької області від 09.01.2020 року № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром, передбаченого абз.6 ч. 15 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", тобто у розмірі 56 499,11 гривень, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією, одноразово та однією сумою.

Проте, суд звертає увагу позивачки на межі розгляду даної справи та на те, які саме позовні вимоги передано, на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року у даній справі, на подальший розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на зміст позовних вимог та ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року і постанови від 05.09.2022 року у даній справі, частину ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі, залишено в силі, а саме - щодо вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії позивачці призначену на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати , без обмеження максимальним розміром , передбаченого абз.6 ч.15 ст.86 Закону України Про прокуратуру що складає 56 499,11 гривень, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсії одноразово та однією сумою.

Отже, провадження у даній справі щодо вказаних вимог закрито.

Таким чином, межами розгляду даної справи є позовні вимоги щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя, викладеного у протоколі-розпорядженні від 24.06.2021 року № 03, і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з 01.07.2021 року на пенсію за вислугу років (як це вказано у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року у даній справі).

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із застосуванням положень ст. 9 та 245 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/3162/20-а, а також рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року у справі № 200/13142/21

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

01.06.2018 року на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 № 821 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області та Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області шляхом злиття реорганізовано в Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

9 жовтня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 925 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови № 925 вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Відповідно до зазначеного Переліку територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Таким чином, станом на момент прийняття спірного рішення, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької було реорганізоване, шляхом злиття з Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, яке, в свою чергу, було реорганізоване шляхом злиття з відповідачем який є їх правонаступником та належним відповідачем у даній справі.

Позивачка перебуває на обліку у відповідача, як працююча пенсіонерка органів прокуратури, з жовтня 2016 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року та на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя № 264/6156/16-а від 22.12.2017 року.

13 січня 2020 року позивачка звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до суми заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Донецької області № 18-85-36 від 09.01.2020 року.

Рішеннями Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від № 611 від 13.02.2020 та № 611-1 від 20.03.2020 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/3162/20, яке частково змінено постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 , рішення відповідача № 611 від 13.02.2020 та № 611-1 від 20.03.2020 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років визнано протиправними та скасовано, зобов`язано здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України Про прокуратуру, виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області від 09.01.2020 № 18-85-36 без обмеження максимальним розміром з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.01.2020 року.

При цьому, згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 року позивачці відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90%, оскільки така вимога була передчасною.

Судом у рішенні від 24.01.2021 року у справі 200/13142/21, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, яке було частково змінено постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі № 200/3162/20, здійснено перерахунок пенсії позивачки за період з 01.01.2020 по 30.06.2021 в розмірі 60 відсотків виходячи із суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Прокуратури Донецькій області № 18-85-36 від 09.01.2020 без застосування граничного обмеження максимального розміру пенсії. Зазначена обставина не є спірною.

Як зазначив суд апеляційної інстанції у постановах від 05.09.2022 року у даній справі, 24.06.2021 року відповідач прийняв рішення № 03 про переведення позивачки на пенсію за віком та розмір пенсії наразі склав 2752,62 грн. від середнього заробітку 11967,93 грн. замість 62776,79 грн., зазначених у довідці прокуратури № 18-85-36 від 09.01.2020 року.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача перевести позивачку з 01.07.2021 року на пенсію за вислугу років.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні як будь - які заяви позивачки про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком і такі до відповідача не подавались, що відповідачем не заперечується.

Так само, сторонами не надано суду і будь-яке рішення відповідача саме про переведення позивачки з одного виду пенсії на інший.

У той же час, у поясненнях від 05.12.2022 року відповідач зазначає: ...Територіальний орган Пенсійного фонду прийняв Рішення 24.06.2021 року № 03 про переведення позивача на пенсію за віком як працюючому пенсіонеру Відповідно до норм Закону 1058 та ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»….

У постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року зазначено про те, що :мова йде не про перерахунок пенсії, який був предметом спору у справі № 200/3162/20-а, а про перевід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком

Проте, вказане спірне рішення не містить жодних посилань на факт саме переведення позивачки з одного виду пенсії на інший, а у графі шифр та вид пенсії вказаного рішення зазначено: 218 Пенсія за віком, у графі Умови призначення зазначено: ЗУ Про загальнообов`язкове пенсійне страхування, у той час, як відповідно до матеріалів справи, до прийняття вказаного рішення, позивачка отримувала пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру.

На виконання ухвали суду від 21.03.2023 року про витребування доказів відповідачем надано пояснення, відповідно до яких, серед іншого, зазначено, що окремі рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком Територіальними органами Пенсійного фонду не приймалися.

Відповідач вказує, що рішенням № 03 від 24.06.2021 року позивачці було здійснено перерахунок пенсії та про те, що із заявами про переведення з одного виду пенсії на інший ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України вона не зверталась.

Зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду та постанови Першого апеляційного адміністративного суду Територіальним органом Пенсійного фонду було здійснено перерахунок пенсії за вислугу років (рішення від 24.06.2021 року № 03) з 24.06.2021 року виходячи із 60% від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до довідки прокуратури Донецької області від 16.01.2020 року без обмеження граничного розміру, але із застосуванням (як вказано в Постанові ПААС від 19.05.2021) норм передбачених ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ (далі Закон № 1697).

У вказаних поясненнях відповідач посилається на абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який визначає, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, Рішення відповідача № 03 від 24.06.2021 року є рішенням про перерахунок пенсії, а не рішенням про переведення позивачки з одного виду пенсії на інший.

Зі змісту рішення та пояснень відповідача судом встановлено, що спірним рішенням Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя, фактично, перерахував пенсію позивачки (а не перевів її з одного виду пенсії на інший) відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), на підставі положень абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ (далі -Закон № 1697), з огляду на те, що позивачка продовжує працювати, тобто, є працюючим пенсіонером.

Відповідно до ч.5 ст. 78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Враховуючи викладене, відповідачем спростовано висновки викладені у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року у даній справі про те, що спірне рішення є рішенням про переведення позивачки з одного виду пенсії (за вислугу років) на інший (за віком).

Судом (на підставі аналізу змісту спірного рішення, розміру пенсії позивачки, визначеного спірним рішенням (2752,62 грн.), який аж ніяк не складає 60% від розміру заробітної плати позивачки згідно з довідкою від 09.01.2020 року (62776,79 грн.) безвідносно застосування граничного розміру відносно до розміру її зарплати, а також з огляду на посилання відповідачем на абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру») встановлено, що спірне рішення не переводить позивачку на пенсію за віком, а саме перераховує розмір її пенсії на підставі Закону № 1058, із застосуванням абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697.

Отже, позовні вимоги, що є предметом розгляду даної справи є самостійними вимогами щодо рішення суб`єкта владних повноважень, яке не було предметом розгляду у справі № 200/3162/20 та не є вимогами про зобов`язання виконати рішення у іншій справі.

Крім цього, питання щодо правомірності застосування відповідачем абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» під час перерахунку пенсії позивачки у рішенні суду від 24.01.2022 року та постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року взагалі досліджено не було.

Не дивлячись на те, що позивачкою помилково визначено суть рішення № 03 від 24.06.2021 року про перерахунок пенсії, позивачка просить визнати його протиправним, скасувати його та, як наслідок зобов`язати відповідача вчинити певні дії, що потребує перевірки судом вказаного рішення відповідно до критеріїв, визначених у ст. 2 КАС України.

Відповідач стверджує, що у спірному рішенні пенсію позивачки перераховано відповідно до вимог Закону № 1058, в силу положень абз.4 ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII

Відповідно до абз.4 ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII, з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд звертає увагу відповідача на те, що пенсія позивачці призначена не відповідно до цієї статті Закону № 1697, а на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року № 1789-XII та на виконання рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя № 264/6156/16-а від 22.12.2017 року, з 17.10.2016 року.

Таким чином, абз.4 ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII та Закон № 1058 застосовано відповідачем до перерахунку пенсії позивачки у спірному рішенні помилково.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, сторонами надано суду рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя (правонаступником якого є відповідач) про перерахунок пенсії позивачки № 03 від 26.10.2021 року, яке за сумою пенсії за результатами перерахунку є аналогічним спірному рішенні, у графі шифр та вид пенсії цього рішення, як і у спірному, зазначено: 218 Пенсія за віком, у графі Умови призначення зазначено: ЗУ Про загальнообов`язкове пенсійне страхування, проте, на відміну від спірного рішення у даному рішенні виправлено на вірну дату та рік народження позивачки та видом перерахунку вказано Факт працевлаштування/звільнення (замість У зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.07.2021).

Це рішення також містить помилковий розрахунок пенсії позивачки через безпідставне застосування відповідачем до перерахунку пенсії позивачки положень абз.4 ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII та Закону № 1058.

Крім цього, сторонами надано суду також рішення відповідача про перерахунок пенсії позивачки № 03 від 24.03.2023 року (тобто дане рішення прийнято відповідачем вже під час розгляду даної справи).

У вказаному рішенні визначено вірний вид пенсії позивачки - за вислугу років та у графі умови призначення зазначено ЗУ«Про прокуратуру», проте, розмір пенсії позивачки визначено 3756,18 грн.

При цьому, з розрахунку пенсії, викладеного у вказаному рішенні видно, що відповідач знову помилково застосовує для розрахунку пенсії позивачки положення абз.4 ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII та Закону № 1058 (...Середньомісячний заробіток 16331.20000 Розмір пенсії за віком (ст.27) (16331.20 * 0.23000)...), що вказує на те, що це рішення також є протиправним, порушує право позивачки на отримання пенсії у розмірі встановленому законом та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд зазначає, що порушення прав позивачки носить триваючий характер.

Всі три вищевказані рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя (правонаступником якого є відповідач) та відповідача щодо перерахунку пенсії позивачки є протиправними оскільки перераховують розмір її пенсії у розмірі меншому ніж встановлено законом, через безпідставне застосування відповідачем абз.4 ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII та Закону № 1058.

Саме по собі скасування лише спірного (першого у часі) рішення не призведе до відновлення порушеного права позивачки, оскільки залишаться чинними два інших протиправних рішення про перерахунок пенсії позивачки.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, застосувати положення ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними і скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя № 03 від 24.06.2021 року про перерахунок пенсії, № 03 від 26.10.2021 року про перерахунок пенсії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 03 від 24.03.2023 року про перерахунок пенсії.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання відповідача вчинити дії які б найбільш ефективно відновили порушене право позивачки, проте, врахували б чинні норми законодавства та висновки Верховного Суду щодо вірного розрахунку та розміру пенсії відповідно до Закону України Про прокуратуру, суд зазначає про таке.

Станом на момент проведення відповідачем спірного перерахунку пенсії Закон України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року № 1789-XII втратив чинність.

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою,третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 N 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Суд зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівниками на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Отже, щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

На час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 21.12.2021 року у справі № 580/5962/20.

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 560/1111/20 Верховний Суд зазначив:

43. Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

44. Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

45. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII..

Відповідно до спірного рішення (перше у хронологічному порядку) протиправний перерахунок пенсії позивачки зроблено з 24.06.2021 року.

Саме період, починаючи з 24.06.2021 року входить у межі розгляду даної справи відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2022 року.

Враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, суд вважає, що з метою повного та ефективного захисту та відновлення прав позивачки, позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача вчинити дії підлягають частковому задоволенню, з урахуванням ч.2 ст. 9 КАС України, шляхом:

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 24.06.2021 року перерахунок пенсії позивачки із застосуванням ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII - пенсія позивачки має перераховуватись в розмірі 60 відсотків від суми її місячної (чинної) заробітної плати, без застосування положень абз.4 ч.15 ст. 86 Закону № 1697-VII та положень Закону № 1058, проте, максимальний розмір пенсії може бути обмежений, відповідно до положень абз.6 ч.15 ст. 86 Закону № 1697-VII.

Враховуючи викладені вище висновки суду про те, що жодних окремих рішень про переведення позивачки з одного виду пенсії (за вислугу років) на інший (за віком) не приймалось та те, що станом на момент розгляду справи, з урахуванням рішення про перерахунок пенсії позивачки № 03 від 24.03.2023 року позивачка отримує саме пенсію за вислугу років, вимоги про зобов`язання відповідача перевести позивачку на пенсію за вислугу років є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду з позовом позивачкою було сплачено судовий збір у сумі 951,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2270 грн. 00 коп.

Отже, станом на момент звернення позивачки до суду, відповідно до положень пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, ставкою судового збору для зверення фізичної особи до адміністративного суду з немайновою вимогою було 908 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 2270,00*0,4) за кожну немайнову вимогу.

Враховуючи задоволення пов`язаних між собою немайнових вимог позивачки які є однією вимогою (вимоги про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити певні дії) та положення ст. 139 КАС України, судові витрати в сумі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя № 03 від 24.06.2021 року про перерахунок пенсії, № 03 від 26.10.2021 року про перерахунок пенсії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 03 від 24.03.2023 року про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) провести з 24.06.2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрована адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_3 ) на підставі ч.2 ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII - пенсія позивачки має перераховуватись в розмірі 60 відсотків від суми її місячної (чинної) заробітної плати, без застосування положень абз.4 ч.15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру та без застосування положень Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, максимальний розмір пенсії може бути обмежений, відповідно до положень абз.6 ч.15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрована адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_3 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повне судове рішення складене 6 квітня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч