Справа № 540/278/21
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 540/278/21

Провадження № 11-51зва23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В.,Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

перевірила матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі- Комісія), третя особа Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування рішення кадрової комісії, стягнення моральної шкоди, і

ВСТАНОВИЛА:

1. У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати:

- протиправним та скасувати наказ керівника Херсонської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року № 920к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 29 грудня 2020 року;

- зобов`язати Херсонську обласну прокуратуру поновити його на роботі в Херсонській окружній прокуратурі на посаді, прирівняної до посади прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області, з 30 березня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії № 76 від 23 листопада 2020 року;

- стягнути з Херсонської обласної прокуратури на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного; прогулу, починаючи з 30 грудня 2020 року до дня винесення рішення за позовом, моральну шкоду в розмірі 60 000 грн та судові витрати в сумі 908 грн

- відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Вимоги мотивував тим, що посилання в оскаржуваному наказі про звільнення на пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) як на підставу для звільнення у зіставленні із підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ), має обов`язкову необхідність сукупності двох юридичних фактів для ухвалення рішення про звільнення, про ліквідацію чи реорганізацію органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або скорочення частини кількості прокурорів органу прокуратури. Станом на день звільнення позивача прокуратура, в якій він працював, не ліквідована, накази про скорочення штатної чисельності не видавалися.

Зазначає, що посилання Комісії лише на засоби встановлення відповідності прокурора займаній посаді та кількість виставлених за результатами кваліфікаційного оцінювання балів не дають змоги встановити, за яким конкретно критерієм ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, не дозволяє встановити справжніх підстав, з яких виходила Комісія під час ухвалення зазначеного рішення і мотивів його ухвалення.

2. Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 29 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував наказ керівника Херсонської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року № 920к про звільнення ОСОБА_1 з названої ним посади прокурора і поновив позивача на цій посаді з 30 грудня 2020 року.

Стягнув з Херсонської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 грудня 2020 року по 29 квітня 2021 року в сумі 82 380 грн 48 коп. з відрахуванням податків та зборів.

Допустив до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді з 30 грудня 2020 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 20 595 грн 12 коп. з відрахуванням податків та зборів. У решті позовних вимог відмовив.

Суд першої інстанції виходив з того, що звільнення прокурора за пунктом 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII можливе лише у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Однак у цій справі відповідач не надав суду доказів ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому позивач обіймав посаду, не підтвердив належними і достовірними доказами та не довів, що відбулося скорочення кількості прокурорів Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області, зосібна посади, яку обіймав позивач, на день звільнення.

Поряд з цим суди зазначили, що результати атестації позивача на етапі складання ним іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, давали підстави Кадровій комісії ухвалити рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. Зокрема, з покликанням на відомості про результати тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора суди вирішили, що позивач набрав 55 балів, що є менше необхідного мінімально допустимого прохідного бала.

Суд апеляційної інстанції зауважив також, що під час складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки будь-яких зауважень чи скарг на ім`я голови Кадрової комісії стосовно роботи програмного забезпечення позивач не подавав, що дозволило суду не погодитися з доводами позивача про неналежну роботу комп`ютерної техніки.

Відхиляючи доводи позивача про порушення порядку формування кадрових комісій, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржене рішення Кадрової комісії про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації ухвалила Друга кадрова комісія 23 листопада 2020 року у складі, визначеному наказом Офісу Генерального прокурора від 10 вересня 2020 року № 423, копія якого наявна в матеріалах справи, що спростовує твердження про неправоможний склад атестаційної комісії.

Те, що надалі відбулися зміни у складі Другої кадрової комісії згідно з наказом Офісу Генерального прокурора від 24 листопада 2020 року № 557, не викликає сумнівів у законності складу Кадрової комісії, оскільки зміни в складі комісії відбулися вже після ухвалення нею рішення стосовно позивача.

Суд апеляційної інстанції навів доводи спростування й на інші доводи апеляційної скарги позивача.

3. Херсонська обласна прокуратура, ОСОБА_1 та Офіс Генерального прокурора не погодилися з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подали касаційні скарги.

4. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (далі - КАС ВС) постановою від 22 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, касаційні скарги Херсонської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задовольнив.

Цей суд скасував рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу керівника Херсонської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року №920к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII з 29 грудня 2020 року, поновлення позивача на названій посаді з 30 грудня 2020 року, та стягнення з Херсонської обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30 грудня 2020 року по 29 квітня 2021 року в сумі 82 380 грн 48 коп. з відрахуванням податків та зборів скасував і ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив. У решті рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишив без змін.

5. 01 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про перегляд рішення КАС ВС від 22 липня 2022 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, за виключними обставинами.

Виключною обставиною вважає рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року № 3-5/2022(9/22) у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ.

6. Відповідно до частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 364 КАС України заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції. У заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами зазначаються найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд, .

За частинами першою, другою статті 365 КАС України, якою встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

У системному взаємозв`язку ці норми передбачають, що якщо автор заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами вважає, що для такого перегляду є такі обставини, то тоді він може подати заяву до судів апеляційної чи касаційної інстанції у разі, коли ці інстанції відповідно змінили чи ухвалили нове судове рішення, тобто рішення, на яке, з погляду заявника, впливає виключна обставина.

7. Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 366 КАС України заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. До заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу. Крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення. Суд відмовляє у відкритті провадження за виключними обставинами у разі, якщо така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного частиною другою статті 363 цього Кодексу.

Із наведених законодавчих положень випливає, що заява про перегляд судового рішення може бути залишена без розгляду, повернута заявникові або у ній може бути ухвалено рішення про відмову у відкритті провадження за виключними обставинами тільки з підстав та за умов, передбачених цією статтею.

8. Заява ОСОБА_1 про наявність виключної обставини, передбаченої процесуальним законом, яка тягне перегляд судового рішення, містить підстави для ухвалення відповідного рішення, продиктованого його змістом.

Поряд з цим, процесуальний закон зобов`язує адресувати заяву про перегляд судового рішення до суду, який має повноваження її розглядати. Однаковою мірою ці вимоги закону стосуються й ситуації, коли заява, яка містить підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами, подана до суду, який не має повноважень на її розгляд.

9. Як згадано вище, за вимогами частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстави встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Судом, який ухвалив рішення у цій справі, а звідси - судом, який має повноваження на розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, є КАС ВС. У контексті конкретних обставин саме до цього суду ОСОБА_1 за законом мав подати заяву, але, оскільки він цього не зробив, то на підставі положень закону така заява підлягає направленню для розгляду до суду, встановленого законом.

10. У розумінні положень частини п`ятої статті 361, статей 364, частини першої, другої статті 365, статті 366 КАС України заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами належить направити до суду касаційної інстанції для вирішення питання про її прийнятність та відкриття провадження за виключними обставинами.

Керуючись статтями 361, 364, 365, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі- Комісія), третя особа Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування рішення кадрової комісії, стягнення моральної шкоди, направити для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду, який ухвалив судове рішення, про перегляд якого ОСОБА_1 подав заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: В. В. Британчук С. Ю. Мартєв

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна І. В. Ткач

О. С. Золотніков О. С. Ткачук

Л. Й. Катеринчук В. Ю. Уркевич

Л. М. Лобойко