Справа № 140/695/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/695/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 12, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язання перевести із 19.10.2022 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про переведення його із пенсії інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, листом від 29.12.2022 за №12230-11588/Г-02/8-0300/22 відмовило в переведенні на пенсію за вислугу років у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років необхідної тривалості, тобто 25 календарних років.

Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності від захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОСВ згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262, з 07.11.2015.

Вказав, що умови призначення пенсій за вислугу років визначені статтею 12 Закону №2262. Відповідно до пункту «а» вказаної статті, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Зауважив, що листом управління МВС України у Волинській області від 06.09.2022 №3/3 - 109.Г/лікв уточнено розрахунок вислуги років позивача, а саме: в календарному обчисленні - 17 років 05 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні - 22 роки 04 місяці 10 днів, тому провести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років немає законних підстав у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років необхідної тривалості.

У відповіді на відзив позивач підтвердив свої доводи, зазначені у позовній заяві та просив у задовольнити його позовні вимоги.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності від захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОСВ згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262, з 07.11.2015.

У відповідності до витягу із наказу Управління МВС України у Волинській області №311 о/с від 03.11.2015 підполковника міліції ОСОБА_1 начальника сектору розкриття злочинів проти особи та боротьби з груповою злочинністю відділу карного розшуку Луцького міського відділу звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) відповідно до Постанови КМ УРСР «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29.07.1991 року № 114.

Згідно вищевказаного наказу встановлено, що станом на день звільнення вислуга складає: в календарному обчисленні 17 років 05 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні 22 роки 02 місяці 18 днів.

Наказом УМВСУ у Волинській області від 13.09.2022 №2 о/с уточнено розрахунок вислуги років позивача, а саме: в календарному обчисленні - 17 років 05 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні - 22 роки 04 місяці 10 днів. Даний висновок УМВСУ у Волинській області було направлено до ГУ ПФУ у Волинській області для врахування при нарахуванні та виплаті пенсії.

19.10.2022 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про переведення його із пенсії інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

29.12.2022 ГУ ПФУ у Волинській області, листом від 29.12.2022 за №12230-11588/Г-02/8-0300/22 відмовило в переведенні на пенсію за вислугу років у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років необхідної тривалості, тобто 25 календарних років.

Вважаючи дії ГУ ПФУ у Волинській області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (стаття 10 Закону №2262-ХІІ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

За приписами статті 49 Закону №2262-ХІІ пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Викладене свідчить, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону № 2262-ХІІ, а на УМВС України у Волинській області покладено обов`язок щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

Так, згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 171 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється КМУ.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою КМУ затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 р. №393), який визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 квітня 2021 року по справі №480/4241/18, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

В постанові Верховний Суд також зазначив, що з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі №161/4876/17, від 15 серпня 2019 року у справі №281/459/17, від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Отже, для вирішення питання про призначення пенсії враховується вислуга обрахована не тільки в календарному, а і в пільговому обчисленні.

Як зазначалося, згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, відповідно до відповідно до витягу із наказу УМВСУ у Волинській області №311 о/с від 03.11.2015 звільнений з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) відповідно до Постанови КМ УРСР «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29.07.1991 року № 114

Згідно вищевказаного наказу встановлено, що станом на день звільнення вислуга складає: в календарному обчисленні 17 років 05 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні 22 роки 02 місяці 18 днів.

Наказом УМВСУ у Волинській області від 13.09.2022 №2 о/с уточнено розрахунок вислуги років позивача, а саме: в календарному обчисленні - 17 років 05 місяців 20 днів, в пільговому обчисленні - 22 роки 04 місяці 10 днів. Вищевказаним органом уточнений розрахунок було направлено до ГУ ПФУ у Волинській області, що вбачається із дослідженої судом пенсійної справи позивача.

З досліджених судом витягів з наказу № 7/1-ОС від 21.03.2022 та № 29-ОС від 19.05.2022 з батальйону оперативного реагування «Луцьк» добровольчого формування Луцької територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в даному батальйоні з 21.03.2022 по 19.05.2022, що також підтверджується довідкою даного батальйону № 364/1 від 20.05.2022.

Як вбачається з матеріалів заяви про переведення х пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років від 19.10.2022 вищевказані документи додавались до даної заяви для врахування їх при визначенні необхідного стажу 22 роки 6 місяців.

На думку суду, ГУ ПФУ у Волинській області ці документи правомірно не були взяті до уваги для зарахування періоду з 21.03.2022 по 19.05.2022 до вислуги років, оскільки діючим законодавством, а саме Порядком № 3-1, затвердженим ПКМУ № 1522 від 02.11.2006 передбачено подання розрахунку вислуги років до пенсійних органів через уповноважені структурні підрозділи силових міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. Позивач таким порядком не скористався.

Тобто, відповідач дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на день звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п. «а» ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та правомірно відмовив позивачу у переводі із пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону № 2262.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки в розумінні п.1 Порядку №3-1 позивач не є особою, яка має право на пенсію згідно із Законом 2262-XII, підстави для підготовки документів позивача для призначення пенсії згідно із Законом №2262-XII у відповідача були відсутні, що в свою чергу свідчить на користь необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Аналогічна позиція щодо необхідності наявності мінімального розміру вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі № 140/1485/22.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрати не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.Ф. Костюкевич