Справа № 580/1421/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року справа № 580/1421/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Могили І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Давигори С. (за довіреністю),

представника відповідача Пугач Л. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Черкаській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову №354660 від 14.02.2023 про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що здійснює господарську діяльність на КВЕД 49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення. 02.01.2023 позивач уклав з ФОП ОСОБА_2 договір про спільну діяльність відповідно до умов якого у разі неможливості здійснення останнім пасажирських перевезень позивач має право виконати замість нього такі перевезення.

13.01.2023 ФОП ОСОБА_2 здійснював нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом, проте внаслідок технічної поломки транспортного засобу не мав можливості виконати перевезення, у зв`язку з чим позивач замість ФОП ОСОБА_2 виконував перевезення пасажирів, проте договір про здійснення нерегулярних перевезень та квитанція за послуги нерегулярних перевезень залишились у транспортному засобі, яким здійснював перевезення ФОП ОСОБА_3 .

Відсутність у позивача договору про здійснення нерегулярних перевезень та квитанції за послуги нерегулярних перевезень стала підставою для накладення на позивача відповідно до постанови №354660 від 14.02.2023 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки на дату складення акта перевірки відповідні документи на здійснення нерегулярних перевезень наявні, проте перебували в транспортному засобі ФОП ОСОБА_2 , а не безпосередньо у позивача. Крім цього, відповідні документи не були взяті до уваги посадовими особами відповідача під час розгляду справи.

Відповідач проти позову заперечив. 20.03.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, відповідно до законодавства водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення перевезень. Проте позивач на момент проведення рейдової перевірки не надав посадовій особі відповідача договору із замовником транспортних послуг та документу, що засвідчує оплату транспортних послуг. Про вказану обставину водій не заперечував та зазначив у поясненнях до акта рейдової перевірки. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 06.03.2023 викликано в судове засідання свідка ОСОБА_2 ;

Ухвалою суду від 06.03.2023 визнано обов`язковою явку в судове засідання ОСОБА_1 .

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, у задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши подані письмові докази та відео-докази, суд встановив наступне.

Позивач у справі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 13.01.2023 здійснював нерегулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Черкаси-Київ-Черкаси» транспортним засобом марки Mercedes-Benz 316, державний номер НОМЕР_1 .

На підставі направлення на рейдову перевірку №000409 від 03.01.2023 та щотижневого графіка рейдових перевірок посадовими особами відповідача була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за місцем здійснення м. Київ. вул. Попудренка, 50, за результатами якої було встановлено, що о 13 год 40 хв 13.01.2023 під час здійснення нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом «Київ-Черкаси» (про що свідчить водій та пасажири в салоні транспортного засобу) у водія на момент перевірки відсутні документи, а саме: договір із замовником транспортних послуг; документ, що засвідчує сплату транспортних послуг.

За результатами перевірки був складений акт №347678 від 13.01.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. (далі Акт перевірки), у якому позивач зазначив, що забрав людей з поламаної машини, договір залишився в ній.

Відповідач листом №5332/43/24-23 від 26.01.2023 повідомив позивача про розгляд справи на 14.02.2023 з 09 год 30 хв до 12 год 00 хв, за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, каб. 401.

14.02.2023 відповідачем в особі начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено постанову №354660 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн за допущене порушення, передбачене абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001. (далі Закон №2344).

Відповідно до статті 1 Закону №2344 нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Стаття 34 Закону №2344 передбачає, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно статті 39 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Вказана стаття також передбачає, що документами для нерегулярних пасажирських перевезень є:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно абзацу 4 частини 2 статті 40 Закону №2344 водій автобуса зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

Частина 12 статті 6 Закону №2344 передбачає, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджений Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). (далі Порядок №1567), який визначає процедуру проведення рейдових перевірок щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно пункту 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 4 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пункт 14 Порядку №1567 передбачає, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абзаців 2 та 12 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що обов`язком водія автобуса, який здійснює нерегулярні перевезення є надання під час рейдової перевірки договору із замовником транспортних послуг та документа, що засвідчує оплату транспортних послуг.

Судом встановлено, що позивач 13.01.2023 здійснював нерегулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Київ-Черкаси» транспортним засобом марки Mercedes-Benz 316, державний номер НОМЕР_1 .

Посадовими особами відповідача була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої було встановлено, що у позивача на момент перевірки в м. Києві були відсутні передбачені Законом №2344 документи, а саме: договір із замовником транспортних послуг; документ, що засвідчує сплату транспортних послуг.

Відсутність у позивача на момент перевірки договору із замовником транспортних послуг та документа, що засвідчує сплату транспортних послуг підтверджується поясненнями позивача в Акті перевірки, засвідченими власним підписом. Так, згідно вказаних пояснень позивач забрав людей з поламаної машини, в якій і залишився договір.

Позивач на підтвердження наявності договору із замовником транспортних послуг надав до суду копію договору здійснення спільної діяльності від 02.01.2023, укладеного між позивачем та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 , згідно умов якого сторони дійшли згоди про здійснення спільної діяльності у сфері пасажирського наземного транспорту міського та приміського сполучення з метою перевезення пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах на умовах взаємовиручки або, ж у разі потреби, у залученні додаткових транспортних засобів для перевезення пасажирів при виконанні послуг із перевезення. Відповідно до пункту 2.1 Договору для досягнення мети, вказаної у п. 1.1 Сторона-1 залучає Сторону-2, у разі потреби, та при виникненні обставин неможливості виконання нерегулярного перевезення пасажирів за умовами Договору внаслідок обставин непереборної дії (поломка автомобіля, хвороба водія, притягнення водія до адміністративної відповідальності з вилученням водійського посвідчення, інші поважні та об`єктивні причини неможливості здійснення перевезення, затримання автомобіля працівниками поліції).

Проте вказаний договір не є належним доказом, який підтверджує укладення договору між позивачем та замовником про здійснення нерегулярного автомобільного перевезення, тому судом не приймається.

Також позивач надав договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах від 13.01.2023, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , згідно умов якого ФОП ОСОБА_2 зобов`язався за плату здійснити перевезення організованої групи пасажирів, а ОСОБА_4 зобов`язався сплатити за таке перевезення плату у розмірі 4100 грн. Відповідно до квитанції серії 06-ААК №502682 ФОП ОСОБА_2 були отримані грошові кошти у сумі 4100 грн. за надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень. Проте вказаний договір укладений іншим перевізником, а не позивачем, тому також не є належним доказом у справі.

Щодо наданого позивачем до суду договору від 13.01.2023, укладеного між позивачем (перевізником) та ОСОБА_4 (замовник) про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, згідно умов якого позивач зобов`язується за плату здійснити перевезення організованої групи пасажирів, а ОСОБА_4 зобов`язується сплатити за таке перевезення плату у розмірі 4100 грн., то вказаний договір на час рейдової перевірки був відсутній у позивача, в той час як вимогами абзацу 4 частини 2 статті 40 Закону №2344 передбачено обов`язок водія мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

Позивач у судовому засіданні стверджував, що договір перевезення від 13.01.2023 був укладений із замовником ОСОБА_4 у автомобілі ОСОБА_2 . Вказані обставини також підтвердив свідок ОСОБА_2 .

На підтвердження оплати за автомобільні послуги позивачем також надана квитанція серії 06-ААК №502696 від 13.01.2023, згідно якої позивачем були отримані грошові кошти у сумі 4100 грн. від ОСОБА_4 за надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень.

Водночас позивач на питання суду, чи бачив він ОСОБА_4 та пересвідчився щодо його особи шляхом огляду паспорта останнього пояснив, що замовник перевезень був серед пасажирів і особисто він його не бачив і паспорт не перевіряв, кошти на придбання пального у сумі 4100 грн. отримав від ОСОБА_2 .

Вказаними поясненнями спростовуються доводи позивача про укладення договору на перевезення від 13.01.2023 між ним та замовником ОСОБА_4 перед початком автомобільного перевезення, та покази свідка ОСОБА_2 про укладення договору перед початком перевезення.

Та обставина, що позивач здійснив автомобільне перевезення на прохання ФОП ОСОБА_2 через поламку автомобіля останнього, не звільняє від укладення договору про нерегулярні пасажирські перевезення із замовником.

З огляду на відсутність на момент рейдової перевірки договору на перевезення та квитанції на оплату позивачем допущено порушення статті 39 Закону №2344.

Стаття 60 Закону №2344 передбачає відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки позивач здійснював перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39, відповідач застосував до позивача штраф на законних підставах, тому постанова №354660 від 14.02.2023 про накладення на адміністративно-господарського штрафу є законною та скасуванню не підлягає.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 05 квітня 2023 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО