Справа № 120/1675/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 квітня 2023 р. Справа № 120/1675/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятого органом Пенсійного фонду рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з огляду на формальні неточності в архівній довідці, виданою Шаргородським районним Трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому зазначило, що позов не визнає, вважає його безпідставним і просить суд звернути увагу на такі обставини. Відповідачем було прийнято відмову в призначенні пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу, зокрема період роботи в колгоспі відповідно до архівної довідки, оскільки у ній ім`я та по батькові позивача вказано скорочено та не відповідає паспортним даним. Також відповідач зазначає, що за вказаний період відсутня інформація про встановлення мінімуму трудової участі в сільськогосподарському господарстві, що унеможливлює обрахунок часу роботи позивача за фактичною тривалістю.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 26.01.2023 року № 62 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, з огляду на те, що загальний стаж особи становить 16 років 7 місяців і 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Зокрема, до страхового стажу не було зараховано період роботи в колгоспі з 1977 по 1985 рік, згідно довідки від 28.12.2019 року № 01-13-769, оскільки у ній ім`я та по батькові зазначеної особи (Вас. Степ за 1977 рік, ОСОБА_3 за 1980-1982, 1984 роки, ОСОБА_4 за 1983, 1985 роки) вказано скорочено та не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_5 ).

Позивач не погоджуючись з таким рішенням звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку ситуації, суд зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Відповідно до положень ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.

Так, згідно з ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (ч. 2 ст. 56 Закону № 1788-XII).

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17.

Судом встановлено, що копії трудової книжки колгоспника позивача містять відомості, що його було зараховано до членів колгоспу у 1977 році та у 1985 році він звільнений за власним бажання (а.с. 5), що також підтверджується архівними довідками від 28.12.2019 року № 01-13-769 та № 01-13-770 (а.с. 6-7).

Також суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Відтак, не зарахування стажу лише через невідповідність імені та по батькові у архівній довідці, пов`язане з правописом скорочення, є порушенням органу Пенсійного фонду України, що посягає на гарантовані Конституцією України права позивача.

Також суд акцентує увагу на тому, що у трудовій книжці колгоспника містяться відомості про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві, тому суд відхиляє доводи відповідача про неможливість обрахувати час роботи позивача відповідно до вимог ст. 56 Закону № 1788-XI.

Проте у даному випадку відповідач не перевірив записів у трудовій книжці, натомість не зарахував спірний період роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не відповідає вимогам чинного законодавства та є протиправними.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.код НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 62 від 26.01.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи, зазначений у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 , а саме з 1997 по 1985 року в колективному сільськогосподарському товаристві імені І. Франка с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області, відповідно до вимог ст. 56 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XI "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2023 року про призначення йому пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесенні витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн., за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович