Справа № 400/2580/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2023 р. № 400/2580/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши "заперечення на клопотання (заяву)", подане представником позивача в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хомич Іван Олександрович подав до суду в електронній формі "заперечення на клопотання (заяву)", в якому заперечує проти звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення суду та просить накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відповідального за виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 400/2580/22.

На обгрунтування заяви позивач зазначає, що відповідач не виконав рішення суду в частині виплати позивачу доплати за період з 01.04.2019 по 30.07.2022 в сумі 703 182,80 грн, обчисленої на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі 400/2580/22. Позивач зазначає, що станом на день подання цих заперечень позивач позбавлений частини своєї власності у розмірі 703 182,80 грн. За твердженням позивача, відповідач не пояснює, чому він виокремлює суму пенсії, яку нараховує та виплачує у новому збільшеному розмірі в поточному місяці після виконання рішень, які набрали законної сили, та виокремлює суму пенсії, яку вважає заборгованістю за період з 01.04.2019 по 30.07.2022 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі 400/2580/22, хоча сума коштів 703 182,80 грн є пенсією, а не заборгованістю, яку ГУ ПФУ у Миколаївській області має виплатити за окремою бюджетною програмою. Відповідно, вказує позивач, якщо територіальне управління Пенсійного фонду України володіє коштами, які дозволяють виплачувати пенсії у нових (збільшених) розмірах на виконання рішень судів, які набрали законної сили, то не зрозуміло, чому та на якій підставі (нормативно-правового акта) невиплачена пенсія за попередній період є заборгованістю, на яку поширюється окремий порядок виплати. Позивачу також не зрозуміло, на підставі якого нормативно-правового акта чи рішення ГУ ПФУ у Миколаївській області визначило, що порядок погашення заборгованості на виконання рішень судів має здійснюватись у порядку від дати надходження таких рішень до ГУ ПФУ.

Розглядаючи "заперечення на клопотання (заяву)", суд виходить з такого.

Рішенням від 08.06.2022 у справі 400/2580/22 Миколаївський окружний адміністративний суд зобов`язав відповідача перерахувати позивачу пенсію з 01.04.2019, виходячи з 80 % грошового забезпечення та без обмеження максимального розміру пенсії, та виплатити позивачу відповідну суму різниці.

Ухвалою від 14.11.2022 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) до 14.12.2022 подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 400/2580/22.

Відповідач подав до суду звіт про виконання рішення суду, в якому зазначає, що 15.07.2022 на виконання рішення суду від 08.06.2022 в добровільному порядку провів перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 з грошового забезпечення в розмірі 80% та без обмеження максимального розміру пенсії. Основний розмір пенсії Позивача з 01.08.2022 склав 34 968,64 грн, розрахунок якого проведено в такому порядку: 43710,40 грн (загальний розмір грошового забезпечення) х 80% (за 45 років вислуги). Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2022 на виконання рішення суду з урахуванням раніше виплачених сум склала 703 182,80 грн.

Відповідач також зазначає у звіті з посиланням на частини першу та другу статті 23 Бюджетного кодексу України, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Пунктом 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України. 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) передбачено, що видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України. Обсяг бюджетних призначень Пенсійному фонду України на 2022 рік, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167. Кошти, виділені на погашення заборгованості за рішеннями суду, витрачаються в межах бюджетних призначень в порядку черговості набрання рішеннями суду законної сили. Відповідно до пункту 20, пункту 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

До звіту додані копія бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік, копія документа про перерахунок пенсії позивача, згідно з яким її розмір становить 34 968,32 грн, та розрахунок доплати на виконання рішення суду за період з квітня 2019 року по липень 2022 року в сумі 703 182,80 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Матеріалами справи підтверджується невиплата позивачу доплати в сумі 703 182,80 грн. у зв`язку з чим відповідача належить зобов`язати подати до суду звіт про виконання рішення суду від 08.06.2022 у справі № 400/2580/22 в частині виплати доплати в сумі 703 182,80 грн.

Щодо накладення на керівника відповідача штрафу суд бере до уваги таке.

Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 01.01.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон України № 2262-ХІІ).

Згідно із статтею 8 Закону України № 2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (пункт 20 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України).

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення відповідачем як органом, який фінансується з Державного бюджету в частині виплати пенсій за Законом № 2262-ХІІ, можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

У справі наявні докази, які підтверджують відсутність достатнього фінансування відповідача на цілі з виплати заборгованості за рішеннями суду, зокрема копія бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167, відповідно до якого заплановані видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в сумі 360 000 000 грн.

Суд дослідив та долучив до справи копію звіту про виконання бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік, розміщеного на офіційному вебсайті Пенсійного фонду України (https://www.pfu.gov.ua/2157129-zvit-pro-vykonannya-byudzhetu-pensijnogo-fondu-ukrayiny-za-2022-rik/). Згідно із цим звітом, вищезазначені 360 000 000 грн витрачені.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік ще не затверджений, про що свідчить відсутністьвідповідної постанови Кабінету Міністрів України.

Суд зазначає, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, необхідно зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є заходом покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція накладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 560/523/19.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час судового розгляду не установлено обставин, які б могли свідчити про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях відповідача, які б свідчили про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Суд враховує, що у відповідача відсутня можливість самостійно формувати бюджет, оскільки виділення коштів із Державного бюджету на фінансування погашення заборгованості за рішеннями суду не залежить від відповідача. Також суд узяв до уваги, що відповідні кошти виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною першою статті 71 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - закон № 1058-IV), бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 73 Закону № 1058-IV, кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

За пунктом 3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2), одним із основних завдань головного управління є забезпечення виконання бюджету Фонду у межах своєї компетенції.

Керівником відповідача є начальник головного управління.

Згідно з підпунктом 9 пункту 10 Положення № 28-2, начальник головного управління у межах своєї компетенції розпоряджається коштами та майном Фонду.

Виходячи із зазначеного вище, начальник головного управління може розпоряджатися виділеними відповідачу коштами лише в межах компетенції із дотриманням бюджету Пенсійного фонду України та не має права самостійно здійснювати перерозподіл видатків, визначених цим Бюджетом.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення штрафу на керівника відповідача.

Визначаючи строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення суду, суд урахував, що періодичність і обсяги надходження грошових коштів не залежать від дій (поведінки) відповідача; кошти, виділені на погашення заборгованості за рішеннями суду згідно з бюджетом Пенсійного фонду України на 2022 рік, витрачені в повному обсязі; бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік ще не затверджений, тому обгрунтованим є установлення відповідачу нового строку для подання звіту про виконання Рішення суду - до 01.07.2023.

Керуючись статтями 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до 01.07.2023 подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 400/2580/22.

3. У накладенні на керівника відповідача штрафу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна