Справа № 120/8972/22
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 квітня 2023 р. Справа № 120/8972/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Керівника Немирівської прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації

до: товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛИШ"

про: зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В суд надійшов позов керівника Немирівської прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛИШ" про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Немирівською окружною прокуратурою вивчено стан дотримання вимог чинного законодавства щодо охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Немирівської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області. За результатами вивчення встановлено, що на території громади наявний об`єкт культурної спадщини, а саме "Водяний млин", який знаходиться по вул. Забужна, 19, с. Стрільчинці Немирівської територіальної громади, охоронний номер 152-М, взятий на облік на підставі рішення виконкому обласної ради народних депутатів від 14.02.1991 №43.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об`єкт культурної спадщини - "Водяний млин" зареєстровано 24.10.2019 за товариством з обмеженою відповідальністю "МАЛИШ" (). Однак, відповідно до інформації управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації, в порушення вимог ст. 23 ЗУ "Про охорону культурної спадщини" власником об`єкту культурної спадщини "Водяний млин" охоронний договір не укладено.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Немирівською окружною прокуратурою вивчено стан дотримання вимог чинного законодавства щодо охорони об`єктів культурної спадщини, розташованих на території Немирівської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області. За результатами вивчення встановлено, що на території громади наявний об`єкт культурної спадщини, а саме "Водяний млин", який знаходиться по вул. Забужна, 19, с. Стрільчинці Немирівської територіальної громади, охоронний номер 152-М, взятий на облік на підставі рішення виконкому обласної ради народних депутатів від 14.02.1991 №43.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачем з`ясовано, що право власності на об`єкт культурної спадщини - "Водяний млин" зареєстровано 24.10.2019 за товариством з обмеженою відповідальністю "МАЛИШ" ().

Прокурором на адресу управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації 19.07.2022, 22.08.2022, 13.10.2022 було скеровано запити про надання інформації стосовно об`єкту культурної спадщини "Водяний млин".

Управління листами від 09.02.2022 та 31.10.2022 повідомлено прокурора, що власник пам`ятки не звертався щодо укладення охоронного договору.

Позивач вважаючи, що відповідачі у відповідності до статті 23 Закону України Про охорону культурної спадщини зобов`язані були у місячний строк укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір, однак не виконали вказаного обов`язку, тому позивач звернувся до суду із цим позовом в інтересах держави.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що частинами 4, 5 статті 54 Конституції України передбачено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України Про охорону культурної спадщини. Охорона об`єктів культурної спадщини визнається одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Отже, держава в особі її органів зобов`язана забезпечувати на своїй території охорону об`єктів культурної та історичної спадщини, вживати заходи для здійснення обліку таких об`єктів, запобіганню руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечувати їх захист, збереження та утримання, що, головним чином, спрямовано на захист суспільного (публічного) інтересу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України Про охорону культурної спадщини власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 Закону України Про охорону культурної спадщини передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на пі об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Таким чином, охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України Про охорону культурної спадщини. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.

Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України Про охорону культурної спадщини, є адміністративним договором.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суд від 23.12.2019 у справі №806/1536/18.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 23 Закону України Про охорону культурної спадщини передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі Порядок №1768) власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`ятоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1: 50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Таким чином, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

Судом із матеріалів справи встановлено, що об`єкт культурної спадщини "Водяний млин", який знаходиться по вул. Забужна, 19, с. Стрільчинці Немирівської територіальної громади, охоронний номер 152-М, взятий на облік на підставі рішення виконкому обласної ради народних депутатів від 14.02.1991 №43.

Враховуючи викладене, відповідач, як власник об`єкту культурної спадщини, зобов`язаний був у продовж місяця з моменту набуття права власності на нежитлове приміщення об`єкту культурної спадщини "Водяний млин", укласти з управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації охоронний договір.

Оскільки станом на час розгляду цієї адміністративної справи охоронний договір на вищезазначений об`єкт не укладено, а відповідач з відповідними заявами до Управлінням не звертався, тому суд дійшов висновку про зобов`язання ТОВ "МАЛИШ" у продовж одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини "Водяний млин", який знаходиться по вул. Забужна, 19, с. Стрільчинці Немирівської територіальної громади, охоронний номер 152-М, на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

За таких обставин, суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "МАЛИШ" у продовж одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини "Водяний млин", який знаходиться по вул. Забужна, 19, с. Стрільчинці Немирівської територіальної громади, охоронний номер 152-М, взятий на облік за рішенням виконкому обласної ради народних депутатів від 14.02.1991 за №43, на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Шевченка, 23, м. Немирів, Вінницька обл., 22800, )

Позивач: Управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації (вул. Соборна, 15а, м. Вінниця, 21050, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Малиш" (вул. Соборна , 52, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Комар Павло Анатолійович