Справа № 126/340/23
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/340/23

Провадження № 2-а/126/18/2023

"22" березня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області інспектора поліції Шарапанівського Максима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області інспектора поліції Шарапанівського М.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з тих підстав, що як стверджує 03.02.2023 він керував автомобілем з причепом і був зупинений відповідачем. На його запитання до працівника поліції про причину зупинки відповіді він не отримав та з цього моменту працівник поліції вимагав щоб він надав документи на автомобіль, причіп та посвідчення водія, що він і зробив. Працівник поліції вчинив йому технічний огляд, за результатами якого ним було встановлено, що причіп без бризговиків. Працівник поліції склав відносно нього постанову серії БАВ № 138719 від 03.02.2023. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Він не скоїв правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП. В порушення норм законодавства поліцейським не складено відповідного акту перевірки колісного транспортного засобу, копію акту на місці зупинки йому надано не було, до постанови відповідача відповідний акт не додано. Відсутність акту перевірки колісного транспортного засобу на технічну несправність, який є основним законним доказом технічної несправності виключає таку несправність. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на причіп марки ПР, модель УВН 810080, причіп/легковий - в. Згідно технічної характеристики причепа за свіджоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 його конструкцією не передбачені бризговики. Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи та бризговики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 (е) ПДР України. Відповідач не має права притягувати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи, а поліцейський діяв не всебічно, неповно і не об`єктивно, без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та не керувався законом. Просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Шарапанівського М.М. серії БАВ № 138719 від 03.02.2023, провадження по справі закрити та стягнути понесені ним судові витрати за справою.

Представник відповідача ГУНП у Вінницькій області Ільяшова В.В. надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого не визнає позовної заяви, вважає її безпідставною та необгрунтованою з наступних причин. 03.02.2023 о 11 год. 30 хв. в с. Красносілка інспектором СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Шарапанівським М.М. було зупинено ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_2 , який буксирував причіп ПР УВН810080 державний номерний знак НОМЕР_3 , у якого були відсутні передбачені інструкцією грязезахисні фартухи і бризговики, чим ОСОБА_1 порушив п. 31.4.7.е ПДР України, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до цього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 138719 від 03.02.2023 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БАБ № 138719 від 03.02.2023, 03.02.2023 о 11 год. 30 хв. в с. Красносілка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vivaro, буксирував причіп ПР УВН810080 державний номерний знак НОМЕР_3 , у якого були відсутні передбачені конструкцією грязезахисні фартухи та бризговики, чим скоїв адміністративне правоопрушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.

В матеріалах справи містяться роздруківки з мережі Інтернет, де вбачається, що аналогічні причепи не містять за своєю конструкцією бризговиків.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів влади.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексує охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїта законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованихКонституцієюта законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9.ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП відбулося через порушення, на думку відповідача, позивачем п. 31.4.7 (е) ПДР України, оскільки позивач буксирував причіп, у якого були відсутні грязезахисні фартухи та бризговики.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами п.п. 31.4 п. 31 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті Правил дорожнього руху викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п. 31.4.7 (е) ПДР України віднесено відсутність передбачених конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризговиків.

Отже, відсутність грязезахисних фартухів і бризговиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризговиків.

Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи та бризговики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього рухуУкраїни.

Настання відповідальності за порушення наведеного пп. (е) п. 31.4.7. Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування у цьому випадку про те, що конструкція причепа передбачає наявність грязезахисних фартухів та бризговиків покладено на відповідача.

Разом з тим, з оскарженої постанови не вбачається, чим передбачено наявність грязезахисних фартухів та бризговиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього причепа їх передбачає (посилання на ДСТУ тощо).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2019 р. по справі № 524/9843/16-а.

Враховуючи зазначене, відповідачем не доведено наявність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті`встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку про необхідність скасування постанови БАБ № 138719 від 03.02.2023 та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в сумі 536,80 грн, що підтверджується квитанцією АТ "МІБ".

Відтак, враховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку щодо задоволення вимоги про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, а саме: витрат по оплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 121 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 143, 205, 241-246, КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна 10, м. Вінниця), СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області інспектора поліції Шарапанівського Максима Михайловича (вул. Будкевича 13, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 138719 від 03.02.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Гуцол