Справа № 500/2859/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/2859/22 пров. № А/857/804/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі №500/2859/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу (головуючий суддя першої інстанції Підлісна І.М., час ухвалення 10:08 год., місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 21.12.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Заява мотивована тим, що позивач є інвалідом 3 групи дитинства, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та знаходиться у важкому матеріальному становищі, а тому не має можливості виконати рішення суду шляхом одноразової сплати податкового боргу.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду задоволено повністю. Розстрочено виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року терміном на 1 рік (12 місяців), шляхом сплати позивачем податкового боргу щомісячно по 2 310 (дві тисячі триста десять) гривень 11 копійок.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що моменту звернення Головного управління ДПС у Тернопільській області до суду із позовною заявою про стягнення вказаного боргу, відповідач не вчиняв жодних дій щодо погашення податкового боргу. Після ухвалення рішення судом від 25.10.2022 року у даній справі відповідач не вчинив жодних дій щодо його виконання, що ставить під сумнів бажання відповідача добровільні здійснювати погашення суми боргу. З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.

Від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання, оскільки контролюючому органу стало відомо про сплату відповідачем суми податкового боргу, який був заявлений до стягнення.

Апеляційний суд відхиляє заявлене клопотання про перенесення судового засідання, оскільки вказана обставина не є підставою для перенесення судового засідання у справі щодо розстрочення сплати податкового боргу в сумі 27721,25 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про розстрочення виконання рішення суд першої інстанції виходив з того, що сума у загальному розмірі 27721,25 грн, яка підлягає стягненню на виконання рішення суду, з урахуванням показників діяльності позивача є значною для нього та може призвести до тяжких фінансових наслідків, в тому числі негативно відобразитися на його роботі та матеріальному стані його сім`ї.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з частиною четвертою статті 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (частина п`ята статті 378 КАС України).

Стаття 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку дискреційні повноваження, які він реалізує за власними переконаннями, вирішувати питання про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №810/4643/18 зазначив, що це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин адміністративної справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.

Як слідує із заяви, основною обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, є відсутність коштів у розмірі, необхідному для повного виконання рішення суду, тому для нього є вкрай важливим та необхідним допустити відстрочення виконання рішення суду на один рік, щоб не зупинити свою підприємницьку діяльність.

Крім того, позивач є інвалідом 3 групи дитинства довічно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 надав довідки про доходи, видані Теребовлянським об`єднаним управлінням ПФУ в Тернопільській області, з яких вбачається, що він отримує пенсію по інвалідності, яка в 2020 році становила по 2 100 грн. щомісячно і по 2 200 грн. щомісячно в 2021 році відповідно.

Сума стягнутого рішенням суду від 25 жовтня 2022 року податкового боргу становить 27 721 гривня 25 копійок, проаналізувавши матеріальний та сімейний стан ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недостатність коштів для повного виконання рішення суду одноразово.

Судом прийнято до уваги, що сума у загальному розмірі 27721,25 грн, яка підлягає стягненню на виконання рішення суду, з урахуванням показників діяльності позивача є значною для нього та може призвести до тяжких фінансових наслідків, в тому числі негативно відобразитися на його роботі та матеріальному стані його сім`ї.

Відстрочення виконання не призводить до невиконання рішення суду, а навпаки створює умови для його добровільного виконання боржником з урахуванням його реального майнового стану боржника та обставин, які існують в даний час в державі, зокрема введення воєнного стану та регулярні відключення магазину позивача від енергопостачання.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заяву слід задовольнити та розстрочити виконання судового рішення строком на 12 місяців з дня постановлення цієї ухвали шляхом сплати коштів у сумі 2 310,11 грн. щомісяця, оскільки на даний час існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду у справі, при цьому відсутні підстави ставити під сумнів намір заявника виконувати судове рішення в майбутньому суд дійшов висновку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі №500/2859/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 07.04.2023