Справа № 160/12533/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/12533/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 р. (суддя: Ніколайчук С.В) в адміністративній справі №160/12533/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача, оформлені листом від 10 серпня 2022 р. № 23974-19707/Г-01/8-0400/22 щодо зменшення їй розміру пенсії з 90 % до 70 % грошового забезпечення при здійсненні з 01 квітня 2019 р. перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Південно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 17 серпня 2021 р. №31657; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 р. у розмірі 90 % грошового забезпечення, зазначеного у довідці Південно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 17 серпня 2021 р. № 31657, без застосування обмеження максимального розміру пенсії 10 прожиткових мінімумів та здійснити обчислення та виплату в повному обсязі недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, з урахуванням раніше виплачених коштів.

В обґрунтування позову вказала, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка була призначена їй у розмірі 90% сум грошового забезпечення. Зменшення відповідачем відсотку при здійсненні перерахунку її розміру до 70% є неправомірним. Також вважає, що відповідач протиправно обмежив її пенсію максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує порушенням позивачем встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду з вимогою здійснення перерахунку її пенсії з 01 квітня 2019 р. Також вказує на правомірність здійснення перерахунку з 01 квітня 2019 р. розміру її пенсії зі зменшенням відсоткового значення з 90 на

70 сум грошового забезпечення, визначених у довідці Південно-Східного міжрегіонального

управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 31657 від 17 серпня 2021 р., враховуючи приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а також обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 р.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% сум грошового забезпечення. На підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2021 р. по справі № 160/26040/21, їй було здійснено перерахунок розміру пенсії з 01 квітня 2019 р., виходячи з розміру грошового забезпечення, визначеного в довідці Південно-східного управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 3.3-2517-21/Г-146 від 17 серпня 2021 р. Однак, здійснивши даний перерахунок Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зменшило позивачу відсоткове значення з 90 на 70 сум грошового забезпечення, визначених у даній довідці, про що позивач дізналася отримавши з 01 серпня 2022 р. пенсію у зменшеному розмірі, в зв`язку з чим і звернулася до відповідача з заявою щодо здійснення її перерахунку із застосуванням показника - 90 % сум грошового забезпечення. Листом № 23974-19707/Г-01/8-0400/22 від 10 серпня 2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у даному перерахунку їй було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо здійснення перерахунку з 01 квітня 2019 р. розміру пенсії позивача, зі зменшенням відсоткового значення з 90 на 70 сум грошового забезпечення, визначених у довідці Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 31657 від 17 серпня 2021 р., а також обмеження пенсії максимальним розміром.

Здійснюючи перевірку доводів скаржника про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів виходить з наступного:

За приписами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з наявних матеріалах справи письмових доказів, про порушення своїх прав в частині перерахунку з 01 квітня 2019 р. пенсії зі зменшенням відсоткового значення сум грошового забезпечення, визначених у довідці Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 31657 від 17 серпня 2021 р., ОСОБА_1 дізналася починаючи з 01 серпня 2022 р., коли отримала пенсію у зменшеному розмірі, з позовом звернулася - 16 серпня 2022 р., тобто у встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк.

Щодо зменшення позивачу відсоткового значення розміру сум грошового забезпечення колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 р. (далі - Закон №2262-XII).

Згідно частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 р. №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів./

В подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 р. № 1166-VII внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Внесення Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідного грошового забезпечення, стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2019 р. у зразковій справі №240/5401/18 та висновками Касаційного адміністративного суду Верховного Суду в постанові від 07 вересня 2022 р. у справі №1.380.2019.000354.

Щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та частиною 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 р. визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Конституційним Судом України рішенням від 20 грудня 2016 р. у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини даного рішення, положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 р. №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 р., у частині 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та в частині 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Водночас, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 09 лютого 2021 р. у справі №1640/2500/18 (№К/9901/66965/18).

Також, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. № 7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2021 р. у справі №400/2085/19, у постанові від 22 січня 2022 р. справа №240/7087/20, у постанові від 12 грудня 2022 р. у справі № 620/5701/20, у постанові від 20 січня 2023 р. у справі №640/24801/19.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 р. в адміністративній справі №160/12533/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 квітня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук