Справа № 440/4315/22
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 р.Справа № 440/4315/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

представника позивача Якименка В.В.,

представників відповідача Білька В.В., Паламара Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 05.09.22 року по справі № 440/4315/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про :

- визнання протиправним та скасування п. 1 резолютивної частини наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.03.2022 № 378 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", на підставі якого прийнято рішення про звільнення інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30.03.2022 № 148 о/с (По особовому складу), яким інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); - поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на обставини застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за відсутності належних та допустимих доказів порушення ним вимог пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 1, 2 пунктів 1, 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту 7 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України. Зазначав, що в ході проведення службового розслідування не були встановлені відомості, які свідчать про можливе вимагання та отримання неправомірної вигоди поліцейським і даний факт підтверджено не було. Звертав увагу, що в результаті проведеного службового розслідування ОСОБА_1 не було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративнго суду від 25.08.2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повністю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що ним допущені формальні порушення п.п. 7 п. 2 р. IX Інструкції організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357.

Також позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги наказ МВС від 04.12.2017 № 987 «Про затвердження Положення про підрозділи поліції особливого призначення» та посадові інструкції інспектора взводу батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Полтавській області, (які долучені до матеріалів справи), згідно яких складення адміністративних матеріалів не входить до його безпосередніх посадових обов`язків.

Позивач вважає, що за дисциплінарний проступок необхідно застосовувати заходи стягнення від менш судового дло більш сурового.

Представник відповідача скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що при проведенні службового розслідування взято до уваги службову характеристику капітана поліції ОСОБА_1 . Останній під час служби в Національній поліції України зарекомендував себе посередньо. Старший сержант поліції ОСОБА_2 , старший сержант поліції ОСОБА_3 та капрал поліції ОСОБА_4 характеризуються керівництвом підрозділу з позитивного боку.

Вказане стало можливим у зв`язку із неналежним виконанням службових обов`язків з боку старшого наряду капітана поліції ОСОБА_1 , який самоусунувся від виконання своїх обов`язків та покладених на поліцію завдань та не організував належну роботу підлеглих поліцейських на місці події.

Представник відповідача, звертає увагу суду, що позивач, як в поясненнях від 21.03.2022, відібраних в межах проведення службового розслідування, так і в адміністративному позові визнає порушення ним норм чинного законодавства.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 07 листопада 2015 року по 30 березня 2022 року ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції /а.с.53/.

Пунктом 1 наказу начальника ГУНП в Полтавській області від 29 березня 2022 року № 378 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" вирішено за скоєння дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог пп. 1,2 п.1, п. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 1,2,3 ч.3 ст.1 р. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пп.7 п. 2 р. ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357, інспектора взводу « 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції /а.с.64/.

На підставі подання БПОП від 30.03.2022 року, наказу ГУНП в Полтавській області від 29.03.2022 року № 378 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" начальником ГУНП в Полтавській області 30 березня 2022 року прийнято наказ № 148 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0101431), інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення, звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) /а.с.61/.

Не погоджуючись із наказами ГУНП в Полтавській області від 29 березня 2022 року № 378 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" та від 30.03.2022 року № 148 о/с "По особовому складу" позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення як основних позовних вимог щодо скасування наказів про звільнення з посади, так і похідних позовних вимог щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Стаття 18 Закону №580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського, відповідно по частин 1, 2 якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 59 цього ж закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що 18.03.2022 до ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , об 11-30 на виклик іншої особи (виклик громадянки ОСОБА_6 , яка вказувала, що на зупинці Сади -2 в торгівельному павільйоні здійснюють продаж алкогольних напоїв ЄО № 5090) приїздили працівники поліції на автомобілі Рено Дастер, білого кольору, ДНЗ не запам`ятав. Останні не представилися, повідомивши, що приїхали з обшуком начебто заявник у магазині продає алкогольні напої. У складському приміщенні заявник показав поліцейським три пляшки шампанського, зазначивши, що тримає їх для особистих потреб. Натомість працівники поліції «за вирішення питання» та уникнення штрафу вимагали від заявника 1000 доларів США. Заявник показав усі свої заощадження, на що один із працівників поліції вихопив половину купюр з рук заявника, орієнтовно 10000 грн., решту грошей залишено заявнику.

Зазначена подія зареєстрована до ІТС ІПНП (ЄО) Полтавського РП ГНП за №5103 від 18.03.2022 /а.с.81/.

Наказом ГУНП від 19.03.2022 року № 221 призначено проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

18.03.2022 надійшов лист із Полтавського управління ДВБ НП України (вх. ГУНП № К-69 від 21.03.2022), яким було направлено копії пояснень громадянина ОСОБА_5 та його сина ОСОБА_7 . Окрім цього, до складу дисциплінарної комісії було залучено працівників ПУ ДВБ.

Відповідно до копії пояснення громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_2 , встановлено, що 18.03.2022 близько 11-30 він перебував в магазині за адресою АДРЕСА_3 та в підсобному приміщенні рахував виручку. В цей час він почув, що до магазину зайшли люди і повідомили всім присутнім, що в магазині буде проведено обшук. В приміщенні магазину знаходився його син ОСОБА_8 та продавщиця ОСОБА_9 і четверо працівників поліції у форменому одязі чорного кольору, бронежилетах та автоматичною зброєю у руках. Один з поліцейських, зростом близько 185 см, міцної тілобудови, на обличчі одягнута балаклава, в форменому одязі, може впізнати його за зовнішніми ознаками і голосом. Останній зайшов до нього в підсобне приміщення та закрив за собою двері. Решта троє поліцейських залишилися в магазині із його сином. Жоден з працівників поліції не представився і не пред`явив службове посвідчення та жетон, але сказали, що прибули з обшуком,проте жодних документів для його проведення не надали. Співробітник, який зайшов до нього в приміщення повідомив, що до них надійшов виклик по лінії 102 щодо незаконного продажу алкоголю. Громадянин ОСОБА_5 у свою чергу повідомив, що реалізацію алкогольної продукції не здійснює в даний час, і показав йому три пляшки шампанського та ящик горілки, який опитаний залишив для власного вживання і який збирався забрати додому. В подальшому вказаний поліцейський повідомив, що в даному випадку штраф мільйон гривень, однак можна владнати ситуацію іншим шляхом, а саме шляхом передачі йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США. Опитаний повідомив, що не має вказаної суми, та має лише виручку магазину близько двадцяти п`яти тисяч гривень. Він показав поліцейському дану суму, яка була у вигляді однієї упаковки паперових купюр номіналом номіналом 100 і 200 гривень. Даний чоловік відкинув у сторону купюри 100 гривень, взяв в руки купюри 200 гривень, та забрав звідти близько половини стопки, що становило близько 10000 гривень. Після чого даний поліцейський сказав опитаному, що він «нормальний парень» і вийшов із підсобного приміщення. Коли опитаний перебував в підсобному приміщенні із поліцейським, останній відчинив двері та жестом покликав одного із підлеглих. Перший співробітник поліції показав пляшку шампанського та горілку, однак повідомив, що наряд викликати не потрібно так як вони щойно домовилися. Після чого всі покинули приміщення магазину /а.с.107-109/.

Також надав пояснення син заявника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підтвердив відомості, які виклав у своєму поясненні його батько ОСОБА_5 .

Відібрано пояснення від громадянки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила, що працює продавцем в магазині, який знаходиться по АДРЕСА_3 . 18.03.2022 року вона перебувала на робочому місці та близько 11 години до магазину зайшло 4 чоловіка в поліцейській формі, балаклав на обличчі не було. Один із поліцейських сказав, що надійшов виклик про здійснення продажу алкоголю в магазині, при цьому поліцейські не представилися та посвідчення не пред`являли. Опитана повідомила працівникам поліції, що продаж алкоголю в магазині не здійснюється та в підсобному приміщенні знаходиться хазяїн. Після цього з підсобного приміщення вийшов ОСОБА_5 . Один із поліцейських повідомив, що йому потрібно перевірити приміщення та вони разом зайшли всередину, власник ОСОБА_5 не забороняв проходити в підсобне приміщення. Там вони перебували близько 5 -10 хвилин. Про що вони там розмовляли їй невідомо. За час перебування всередину ненадовго заходив ще один поліцейський. Після розмови поліцейські покинули магазин та поїхали, ОСОБА_5 був у схвильованому стані, але опитаній нічого не повідомляв /а.с.123, 124/.

Згідно довідки БПОП ГУНП з метою захисту мирного населення міста Полтава, запобіганню спричинення матеріальної шкоди інфраструктурі обласного центру, майну цивільного населення, недопущення випадків мародерства, з 8-00 до 20-00 18 березня 2022 року БПОП ГУНП виставлявся наряд ГШР з позивним «КУЛАК-32» у складі: старшого наряду капітана поліції ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 , капрала поліції ОСОБА_4 .

Згідно пояснень ОСОБА_1 18.03.2022 року о 8-00 він заступив на службу у складі наряду БПОП «Кулак-32» у якості старшого наряду разом із ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Близько 11-00 ОСОБА_1 отримав службове завдання зі служби « 102» про те, що в продуктовому магазині на зупинці громадського транспорту «Сади-2» у м. Полтаві здійснюється продаж алкоголю. Приблизно через 5-7 хвилин ОСОБА_1 разом з колегами прибув на місце події та зайшов до приміщення магазину. У магазині був власник та продавець. ОСОБА_1 пройшов у підсобне приміщення разом із власником магазину, де з ним спілкувався на тему можливої реалізації алкоголю. Власник заперечив цей факт та показав ящик горілки. Який з його слів був залишком, а також були п`ятилітрові пляшки з горілкою та декілька пляшок шампанського. Власник магазину повідомив, що на даний час алкоголь не реалізується у зв`язку з забороною. Будь яких розмов з власником магазину щодо отримання неправомірної вигоди ОСОБА_1 не вів. Колеги поліцейського весь час перебували біля дверей, а отже розмови ОСОБА_1 з власником магазину не чули. За результатом відпрацювання виклику ОСОБА_1 доповів у чергову частину ГУНП, що інформація свого підтвердження не знайшла. Документи не складалися та претензій власник магазину не мав. Приблизно через 4 години ОСОБА_1 дізнався, що власник магазину залишив скаргу про те, що поліцейський отримав від нього неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 10 тисяч гривень. ОСОБА_1 зазначив, що жодних неправомірних дій не вчиняв. Капітану поліції було задано додаткові запитання, на які він пояснив, що зайшовши до приміщення магазину він представився та відразу пред`явив посвідчення. У ході опрацювання виклику він знаходився з одягнутою на голову каскою та балаклавою. Поспілкувавшись із власником він запропонував йому пройти до підсобного приміщення, так як приміщення було відчинене /а.с. 88-90/.

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначили, що 18.03.2022 року о 08-00 вони заступили на службу у складі наряду БПОП "Кулак-32" разом з ОСОБА_1 . Близько 11-00 ОСОБА_1 надійшло службове повідомлення про те, що в продуктовому магазині на зупинці громадського транспорту "Сади -2" у м. Полтава здійснюється продаж алкоголю. По дорозі на виклик ОСОБА_3 зателефонував заявниці для з`ясування обставин та остання повідомила, що у вказаному магазині дійсно здійснюється продаж алкоголю, так як її чоловік є постійним клієнтом. По прибуттю на місце події ініціативу щодо обслуговування виклику взяв на себе ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зайшли до магазину та стояли на вході, а ОСОБА_1 направився у підсобне приміщення разом з власником магазину, про що саме вони спідкувались ніхто із поліцейських не чув. В цей час у магазині не було відвідувачів, алкогольних виробів на вітринах не було, жодних дій поліцейські не вчиняли, лише стояли біля вхідної двері. Через деякий час ОСОБА_1 вийшов та повідомив, що у підсобному приміщенні є алкогольні напої, але торгівля ними не здійснюється, тому за командою останнього поліцейські вийшли з магазину та продовжили патрулювання. Вже в автомобілі ОСОБА_1 повідомив, що у підсобному приміщенні був ящик горілки в пляшках, а також горілка у п`ятилітрових полімерних пляшках. Чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду від власника магазину поліцейські не бачили. Свідками розмови ОСОБА_1 з власником магазину ніхто із опитаних не був, деталі розмови останній не розповідав /а.с.92-101/.

За наслідками аналізу законодавчої бази дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що відповідно до пп. 7 п.2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 року № 357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які вілнесені до категорій "Гамма" і "Дельта", у разі реагування на правопорушення або подію, які не містять ознак кримінального правопорушення, необхідно невідкладно забезпечити збирання необхідних матеріалів перевірки.

В даному випадку заявницею було повідомлено про незаконну реалізацію алкоголю в період воєнного стану конкретним магазином, а в приміщенні цього магазину капітаном ОСОБА_1 було виявлено значну кількість алкоголю. Отже, у даному випадку були наявні ознаки, які свідчили про необхідність проведення повної та всебічної перевірки, збирання необхідних матеріалів з метою об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення питання про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП.

Однак, не зважаючи на потенційну суспільну небезпеку продажу алкоголю в умовах воєнного стану, ігноруючи вищенаведені вимоги чинного законодавства, старший наряду капітан поліції ОСОБА_1 після виявлення у магазині значної кількості алкоголю не повідомив про це іншим поліцейським і взагалі не вжив жодних заходів (не відібрав письмові пояснення у ОСОБА_5 , не опитав інших присутніх у магазині громадян, не зв`язався із заявницею з метою встановлення свідків правопорушення тощо).

У зв`язку з цим дисциплінарна комісія визнала за можливе застосувати, зокрема, до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку внаслідок порушення вимог пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, підпунктів 1, 2 ч. 1, 2 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, пп. 7 п.2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 року № 357.

Наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (надалі - Правила № 1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Абзацом 2 пункту 1 розділу 1 Правил № 1179 встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України.

Відповідно до пп. 8 п.2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 року № 357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які вілнесені до категорій "Гамма", у разі реагування на правопорушення або подію, які не містять ознак кримінального правопорушення, необхідно невідкладно забезпечити збирання необхідних матеріалів перевірки.

Всупереч цим правилам позивач, як і інші поліцейські, які перебували на місці виявлення ознак правопорушення, не забезпечили невідкладного збирання необхідних матеріалів, що унеможливило подальше документування правопорушення та як наслідок уникнення відповідальності винних осіб.

Вищевикладене свідчить про усвідомлену пасивну поведінку позивача, яка по суті є протиправною бездіяльністю, що суперечить обов`язку поліцейського поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, служити якому свого часу присягав позивач.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про недоведеність його вини у вчиненні дисциплінарного проступку, оскільки в результаті проведеного службового розслідування його не було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що підставою для звільнення позивача стала реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону України №580-VIII), а не набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII).

Відтак, встановлені Дисциплінарною комісією обставини не свідчать про доведеність вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, а лише вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що спірний наказ ґрунтується на припущеннях, оскільки останній констатує імовірне, а не фактичне правопорушення, пов`язане з незаконною реалізацією алкоголю в період воєнного стану.

Слід зазначити, що винесення спірного наказу зумовлене бездіяльністю позивача під час виконання службових обов`язків, яка унеможливила встановлення обставин події та її подальше документування, а не власне подія.

Вищевказані обставини в розрізі спірних правовідносин виключають необхідність встановлення складу правопорушення, його кваліфікації, доведення у встановленому законом порядку факту вини тієї чи іншої особи у правопорушенні, пов`язаному з порушенням правил торгівлі алкогольними напоями. Натомість визначальним фактором у дослідженому випадку є правомірність дій поліцейського під час виявлення ознак такого правопорушення та дотримання ним передбаченого законодавством алгоритму дій.

Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктом 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною другою статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

За наслідками перевірки обставин проведення службового розслідування суд будь-яких ознак порушення процедури його проведення не виявив.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Матеріали службового розслідування містять пояснення працівників поліції, учасників події, копії документів, що були зібрані під час проведення службового розслідування, які у своїй сукупності доводять факт порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, що визначають обов`язки поліцейського, та Присяги поліцейського.

Щодо обраного виду дисциплінарного стягнення слід відзначити, що відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення підстав неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною ним шкодою суспільним інтересам та авторитету Національної поліції України.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача стосовно того, що складення адміністративних матеріалів не входить до його безпосередніх посадових обов`язків, колегія суддів зазначає.

Відповідно до пункту 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

У даному випадку, нарядом поліції «Кулак-32», у складі капітана поліції ОСОБА_10 , старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та капрала поліції ОСОБА_4 не забезпечили невідкладного збирання необхідних матеріалів, що унеможливило подальше документування можливого правопорушення та як наслідок уникнення відповідальності винних осіб.

Проте, незважаючи на потенційну суспільну небезпеку продажу алкоголю в умовах воєнного стану, ігноруючи вищенаведені вимоги чинного законодавства, старший наряду капітан поліції ОСОБА_1 після виявленні у магазині значної кількості алкоголю не повідомив про це іншим поліцейським і взагалі не вжив жодних заходів (не відібрав письмові пояснення у ОСОБА_5 „ не опитав інших присутніх у магазині громадян, не зв`язався із заявницею з метою встановлення свідків правопорушення тощо).

Отже, колегія суддів вважає, що бездіяльність позивача за встановлених обставин є несумісною з подальшим проходженням служби в Національній поліції, суперечить змісту Присяги працівника поліції, оскільки підриває довіру громадян як до працівників поліції, так і до Національної поліції в цілому, принижує їх авторитет.

Слід зазначити, що вимоги морального змісту також віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 816/604/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування наказів про звільнення з посади, а також щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року по справі №440/4315/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі № 440/4315/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 06.04.2023 року