Справа № 600/1369/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

06 квітня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/1369/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо відрахування мені у серпні 2016 р. 33,34 грн. щомісячної премії за червень 2016 р. та 1000 грн. щомісячної премії за липень 2016 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені 33,34 грн. щомісячної премії за червень 2016 р. та 1000 грн. щомісячної премії за липень 2016 р.;

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо зменшення мені розміру премії відносно базового розміру 140% від грошового забезпечення за займаними мною посадами, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61, за період з серпня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені щомісячну премію у базовому розмірі 140% від грошового забезпечення за займаними мною посадами, затвердженому наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61, за період з серпня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р., з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі невиплаченої частини 108110,60 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені доплату до грошового забезпечення у розмірі 50% грошового забезпечення, пропорційно виконанню службових обов`язків у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375, із врахування базового розміру премії 140% від грошового забезпечення за період з квітня по вересень 2020 року з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі невиплаченої частини 7116,26 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені компенсацію у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у зв`язку з порушенням строків виплати невиплачених сум щомісячної премії за періоди з червня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р. та невиплачених сум доплати до грошового забезпечення у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375 за період з квітня по вересень 2020 року.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду у відповідності до вимог, встановлених частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року продовжено строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви на десять днів з дня вручення даної ухвали.

03.04.2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій просить поновити строк звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що на момент його звільнення, у грудні 2020 року, діяла редакція ст. 233 КЗпП, згідно якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У зв`язку із викладеним у нього з`явилось легітимне очікування можливості реалізувати своє право на звернення до суду без обмеження будь-яким строком, і що це право не може зникнути у зв`язку із прийняттям нового закону. Чинним законодавством не передбачено обрахування строку звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати від дати набрання чинності новим законом.

Розглянувши матеріали справи та доводи, викладені у поданій заяві, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної вище статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя звертає увагу, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суддя звертає увагу на те, що згідно положень частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року, що набрав чинності 19.07.2022 року) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року (частина 1 статті 234 Кодексу законів про працю України в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022).

Поряд з цим, суддя зазначає, що згідно частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, що діяла до набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року) було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто, у період часу з моменту звільнення позивача (04.12.2020 року) та до набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року (19.07.2022 року) діяла редакція ст. 233 КЗпП, згідно якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Водночас, з дати набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року законодавцем змінено правове регулювання в частині строку звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, а саме визначено тримісячний строк.

Питання застосування ст. 233 КЗпП було предметом розгляду Верховного Суду у справі № 460/17052/21. Так, у постанові від 19.01.2023 року Верховним Судом наголошено, що відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року. Таким чином, Верховним Судом наголошено, що доводи касаційної скарги у справі № 460/17052/21 щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Враховуючи позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.01.2023 року у справі № 460/17052/21, суддя вважає, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позов не пропущено строк звернення до суду, а тому такий не потребує поновлення. Тому суддя вважає, що у встановлений судом строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, на які вказувалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, розглянувши позовну заяву, суддя приходить до висновку, що вона подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України; даний спір виник із публічно-правових відносин; спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства; справа підсудна Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Підстави залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у даній справі.

Беручи до уваги склад учасників справи, характер спірних правовідносин, а також враховуючи інші критерії, визначені частиною 3 статті 257 КАС України, суддя вважає за можливе розглянути вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Окрім цього, у силу вимог частин 1 та 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом. У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (частини 6-9 статті 80 КАС України).

З огляду на зміст позовних вимог, з метою з`ясування всіх обставин у справі, суддя вважає за доцільним витребувати із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відомості про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з червня 2016 року по грудень 2020 року.

Керуючись статтями 171, 241, 243, 248, 257, 260 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Справа розглядатиметься суддею О.В. Анісімовим одноособово.

3. Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

4. Позивач, у разі подання відповідачем відзиву на позовну заяву, має право подати до суду відповідь на такий відзив у триденний строк з моменту його отримання, з урахуванням особливостей встановлених ст.163 КАС України.

5. Відповідач, у разі подання позивачем відповіді на відзив, має право подати до суду на неї заперечення, у триденний строк з дня отримання відповіді на відзив, з урахуванням особливостей встановлених ст. 164 КАС України.

6. Роз`яснити, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

7. Витребувати з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відомості про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з червня 2016 року по грудень 2020 року.

8. Для подання до суду витребуваних доказів встановити Департаменту патрульної поліції Національної поліції України п`ятнадцятиденний строк з дати отримання копії ухвали.

9. Повідомити учасникам справи про можливість отримати інформацію по справі на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: adm.cv.court.gov.ua/sud2470/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Анісімов