Справа № 357/2265/23
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2265/23
Провадження № 2-а/357/41/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий суддя Бондаренко О.В., при секретарі Кононюк П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
В С Т А Н О В И В:
01.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що вона найманий працівник, працює касиром центральної каси супермаркету «Сільпо» за адресою: м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 230. 07.02.2023 вона отримала постанову № 20 від 01.02.2023, про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600 грн. З наведеними порушеннями в Постанові № 20 не згодна, свою вину не визнає. 18.01.2023, ОСОБА_2 , який займає посаду, інспектора з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» за нібито порушення підпункту 1.2. пункту 1 Рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №376 від 22.06.2022, оформив щодо неї протокол про адміністративне правопорушення № 18/23. В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено: «18.01.2023 о 19год. 54 хвилин, в м. Біла Церква, по вул. Сквирське шосе,230, в супермаркеті «Сільпо» було виявлено, що гр. ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки вина марки «Bolgrad» напівсолодке біле об`ємом 1,5 л., ціною 134 грн., вмістом спирту 9-13%, в заборонений час доби, чим порушила п.1.2 рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22.06.2022, чим вчинила адміністративне порушення передбачене ч.2 ст.156 КпАП України». Зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення та з наведеними порушеннями вона була не згідна, оскільки її вина відсутня й про це вона зазначила перед підписом у Протоколі 18/23. Згідно п.п. 1.3. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 376 від 22.06.2022, в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, дозволяється реалізовувати алкогольні напої з 11 годин 00 хвилин по 22 годин 00 хвилин. Супермаркет «Сільпо» за адресою: м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе,230 являється закладом громадського харчування, має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, місце харчування, дотримується всіх вимог, в чеку також відображається кафе, тобто відповідає всім вимогам підпункту 1.3. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022, а саме: в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, дозволяється реалізовувати алкогольні напої з 11 годин 00 хвилин по 22 годин 00 хвилин. Таким чином, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, зазначено, не дійсну інформацію щодо порушення. Також, протокол про адміністративне правопорушення оформлено з порушенням ст. 256 КУпАП, а саме у графі протоколу, про адміністративне правопорушення, «свідки» - відсутні відомості про свідків, а саме: їх прізвища, місце проживання (перебування), підписи, взагалі нічого не зазначено. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає. Отже, із зазначеним в протоколі порушенням щодо неї, вона не погоджується, адже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також, зазначає, про порушення при розгляді скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення №20 від 01.02.2023. Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У зв`язку з тим, що вона, не погодилась з вищевказаною постановою, у встановлений строк, 09.02.2023 року нею було подано скаргу до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради вх. № М-212 від 09.02.2023. Станом на дату подання позовної заяви, відповіді від Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради не отримано. 10.03.2023 нею подано до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради звернення, про отримання інформації щодо розгляду скарги (вх. № М-212 від 09.02.2023). 01.02.2023 Адміністративною комісією Білоцерківською міською радою Київської області винесено постанову №20 від 01.02.2023, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600 грн. 06.02.2023 їй стало відомо від керуючої супермаркетом, яка телефонувала до Білоцерківської міської ради, що її оштрафовано на 13600 грн. Після цього, вона звернулась до відділення №9 «Укрпошта» і з`ясувала, що на пошті знаходиться повістка про виклик на розгляд адміністративною комісією справи щодо неї, яку вона отримала. В повістці зазначалось, що розгляд справи призначався на 01.02.2023. Лише 07.02.2023 вона отримала вищевказану постанову № 20 від 01.02.2023, що підтверджується розпискою. Для участі у розгляді адміністративного матеріалу, що розглядався адміністративною комісією БМР її не було належним чином повідомлено, їй не було відомо про дату, час та місце розгляду справи, а тому, було порушено її права, а саме її позбавили можливості скористатись своїм законним правом бути присутньою при розгляді протоколу та надати пояснення, докази, що підтверджують відсутність адміністративного правопорушення. До того ж, при розгляді Адміністративною комісією справи по складеному проколу №18/23, відповідачем не було встановлено, які вона має повноваження, працюючи касиром центральної каси супермаркету «Сільпо» за адресою: АДРЕСА_1 , яка в неї заробітна плата та винесено максимальний штраф у розмірі 13600 грн. Винесений штраф набагато більше ніж її місячна заробітна плата, що унеможливлює сплату штрафу, якби вона була винна, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Тому, просила визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду, поновити зазначений строк, визнати протиправною та скасувати постанову №20 від 01.02.2023 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600,00 грн., а провадження у справі закрити, та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

15.03.2023, після усунення позивачем недоліки позову, судом поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

15.03.2023 судом витребувано у відділення поштового зв`язку № 9 м. Біла Церква Центру поштового зв`язку № 1 м. Біла Церква Київська обласна дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (вул. Архипа Люльки, 49, м. Біла Церква, Київська область) підтвердження про отримання ОСОБА_1 повістки про виклик на розгляд Адміністративною комісією Білоцерківської міської ради Київської області, який був призначений на 01.02.2023 та витребувано у відповідача Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , за результатами якої винесено постанову №20 від 01.02.2023, в тому числі, підтвердження про отримання ОСОБА_1 повістки про виклик на розгляд справи Адміністративною комісією Білоцерківської міської ради Київської області, який був призначений на 01.02.2023, та належним чином завірені копії матеріалів щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову №20 від 01.02.2023 вх. №М-212 від 09.02.2023.

21.03.2023 представник відповідача, за довіреністю у справі - Віталій Донченко, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 01.02.2023 Адміністративною комісією виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області винесено постанову № 20 про накладення адміністративного стягнення на громадянку ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, яке полягає в тому, що 18 січня 2023 року о 19 годині 54 хвилини в приміщенні супермаркету «СІЛЬПО» (власник ТОВ «СІЛЬПО-ФУД») за адресою: місто Біла Церква, Сквирське шосе, 230 здійснила продаж пляшки вина «BOLGRAD» 1.5 літра вартістю 134 гривні у заборонений підпунктом 1.2. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 червня 2022 року № 376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади» час. Під час винесення вищевказаної постанови, адміністративною комісією виконавчого комітету БМР було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 18 січня 2023 року № 18/23, фіскальний чек № 28/2039/338 від 18 січня 2023 року, фото та відеофіксацію. Згідно протоколу від 18 січня 2023 року №18/23 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП о 19 годині 54 хвилини в місті Біла Церква, по Сквирському шосе, 230, в супермаркеті «СІЛЬПО» було виявлено, що громадянка ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки вина марки «BOLGRAD» напівсолодке біле об`ємом 1.5 літра ціною 134 гривні вміст спирту 9-13 % у заборонений час доби, чим порушила вимоги п. 1.2. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 156 КУпАП. Згідно підпункту 1.2. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 червня 2022 року № 376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади», торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі здійснювати: в торгівельних мережах (магазинах) з 11 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин. Підставою для складення протоколу від 18.01.2023 №18/23 про адміністративне правопорушення є продаж громадянкою ОСОБА_1 - касиром центральної каси супермаркету «Сільпо» алкогольного напою о 19:54 год., тобто у заборонений рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 червня 2022 року № 376, час. Звертає увагу, що продаж алкогольних напоїв з 11 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин дозволяється лише суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування. Визначення терміну «підприємство громадського харчування» наведено у Правилах роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року (далі-Правила № 219). При цьому, згідно з наказом Міністерства економіки України від 09 жовтня 2006 року № 309, у назві та тексті Правил № 219 слова «громадське харчування» в усіх відмінках замінено словами «ресторанне господарство», ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього. Звертає увагу, що відповідно до пункту 1.7 Правил № 219 на фасаді приміщення закладу (підприємства) ресторанного господарства повинна розміщуватися вивіска із зазначенням його типу (класу), назви, найменування суб`єкта господарської діяльності та режиму роботи. Разом з тим, на фасаді приміщення супермаркету за адресою: місто Біла Церква, Сквирське шосе, 230 зазначено «СІЛЬПО». Також, відповідно до пункту 1.3 Правил № 219 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. Тобто, заклад який йменується рестораном чи кафе має, окрім, реалізації товарів, організовувати споживання продукції (як вбачається з відеофіксації в приміщенні супермаркету «Сільпо» відсутні столи та стільці для споживання продукції відвідувачами магазину). Крім того, відповідно до пункту 1.4 Правил № 219 - суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому чинним законодавством порядку. Отже, суб`єкти господарської діяльності, які здійснюють господарську діяльність у сфері ресторанного господарства мають право здійснювати свою діяльність лише після державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Разом з цим, позивачем на обґрунтування своїх вимог не надано доказів державної реєстрації ресторанного господарства в установленому законодавством порядку. Твердження позивача, що статус закладу ресторанного господарства, а саме кафе, у роздрібній точці продажу алкоголю за адресою: місто Біла Церква, Сквирське шосе, 230 підтверджений ліцензією на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не заслуговує на увагу, оскільки факт ведення ресторанного господарства не пов`язаний з отриманням даної ліцензії, а підтверджується виконанням суб`єктом господарювання вимог Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства. Відповідно до Класифікатору видів економічної діяльності, затвердженого Наказом Державного комітету статистики України № 457 від 11 жовтня 2010 року, є наступні види діяльності: 56.1 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.2 постачання готових страв; 56.3 обслуговування напоями. Цей розділ включає діяльність з обслуговування їжею та напоями за умови, що їжу та напої споживають на місці у традиційних ресторанах, ресторанах самообслуговування або швидкого обслуговування, що працюють як постійно, так і тимчасово, з наданням місць для сидіння або без їх надання. При класифікації одиниць вирішальним фактором є те, що пропонується їжа. придатна для негайного споживання на місці, а не тип закладу, що її пропонує. З огляду на вищевикладене вбачається, що супермаркет «Сільпо» не є закладом (підприємством) ресторанного господарства тому може здійснювати продаж алкогольних напоїв та речовин вироблених на спиртовій основі лише з 11 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, а тому постанова адміністративної комісії виконавчого комітету БМР про накладення адміністративного стягнення № 20 від 01.02.2023, якою було визнано - ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена ч. 2 ст. 156 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600 грн. є такою, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, винесена на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з дотримання вимог статей 245, 246, 251, 252 КУпАП та Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 09 березня 1988 року № 5540-XL. Також, звертає увагу, що ОСОБА_1 про дату, час та місце засідання адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради була повідомлена у визначені ст. 277-2 КУпАП строки, будь-яких клопотань до адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради не надходило. Тому, позовні вимоги не визнає та просив відмовити в задоволенні позову повністю.

22.03.2023 позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що ознайомившись з відзивом Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на позовну заяву, заявляє про відхилення наведених відповідачем заперечень на позов. Мотивами відхилення наведених відповідачем заперечень на позов є наступні пояснення, міркування та аргументи. У відзиву на позовну заяву представник відповідача описує загальні нормативно-правові акти, які ніяким чином не спростовують, а навіть підтверджують зазначене в позові, оскільки всі вимоги виконуються. До того ж, представник відповідача у відзиві посилається на вид діяльності 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, згідно Класифікатору видів економічної діяльності, затверджений Наказом Державного комітету Статистики № 457 від 11.10.2010, даний вид діяльності зареєстрований у ТОВ «Сільпо-Фуд». Представник Відповідача у відзиві стверджує, що вона вчасно отримала виклик на розгляд Адміністративною комісією Білоцерківської міської ради Київської області по протоколу про адміністративне правопорушення № 18/23, який відбувався 01.02.2023 року. Однак, дане твердження не відповідає дійсності. Повістка про виклик на розгляд адміністративною комісією справи вона отримала 06.02.2023, що підтверджується копією витягу з журналу відділення № 9 «Укрпошти» щодо отримання виклику. Отже, для участі у розгляді адміністративного матеріалу, її не було належним чином повідомлено, їй було не відомо про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву підтвердив факт отримання нею постанови №20 від 01.02.2023 - 07.02.2023, але не вказує, що 09.02.2023 нею було подано скаргу до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на постанову. Також, у відзиві на позовну заяву не згадується про її звернення з метою отримання інформації (вх. № М-377 від 10.03.2023) щодо розгляду скарги (вх. № М-212 від 09.02.2023), яку вона подала до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, оскільки станом на дату подання позовної заяви, відповіді від Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області не отримано. У відзиві не надано доказів про відправлення та отримання відповіді на скаргу. Зазначає, що з її боку порушень не було, оскільки супермаркет «Сільпо» за адресою: АДРЕСА_1 , є закладом громадського харчування, має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, місце харчування, дотримується всіх вимог, в чеку також відображається кафе й в документах зареєстрований вид діяльності 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, а згідно п.п. 1.3. пункту 1 Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 376 від 22.06.2022, в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, дозволяється реалізовувати алкогольні напої з 11 годин 00 хвилин по 22 годин 00 хвилин. Враховуючи зазначене, вважає протокол та постанову №20 незаконними, оскільки її вина відсутня (не доведена), а відтак відсутній і склад адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Тому, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та зазначила, що працює касиром супермаркету «Сільпо», з 14.09.2021 працювала касиром, а через 1,5 місяці перейшла на посаду касира центральної каси. Так, вона дійсно продала пляшку вина у вказаний день, при цьому інспектору надала ліцензію, але він не прийняв її до уваги та склав протокол, з яким вона була не згідна. В чеку вказано кафе, отже є відомості про заклад громадського харчування. Про розгляд справи її не повідомляли, вона отримала повістку лише 06.02.2023, а постанову винесли 01.02.2023.

Представник позивача, адвокат Горбик Сергій Володимирович, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та зазначив, що при винесенні постанови не було враховано усі обставини справи, не враховано матеріальний стан особи, яка притягається до відповідальності, особу, яка купувала вино не залучали, свідків у справі також не залучалися, а протокол було складено за межами магазину.

Представник відповідача, за довіреністю у справі - Віталій Донченко, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 27.03.2023 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , працює на посаді касира центральної каси відділу каса, магазину №70 ТОВ «Сільпо-фуд» м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 230, що підтверджується копією паспорта та копією наказу №115/МЦ70к/тр від 23.12.2022 (а.с. 1, 19, 29, 30, 66, 77, 78).

З матеріалів справи (а.с. 9-10, 54-55,101) вбачається, що 18.01.2023 інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол №18/23 про адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 18.01.2023 о 19 годині 54 хвилин інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустроєм КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_2 в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 230, в супермаркеті «Сільпо» було виявлено, що громадянка ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки вина марки «BOLGRAD» напівсолодке біле об`ємом 1.5 літра ціною 134 гривні вміст спирту 9-13 % у заборонений час доби, чим порушила вимоги п. 1.2. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

01.02.2023 адміністративною комісією Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову №20 про накладення адміністративного стягнення (а.с. 11, 56), з якої вбачається, що громадянка ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, яке полягає в тому, що 18 січня 2023 року о 19 годині 54 хвилини в приміщенні супермаркету «СІЛЬПО» (власник ТОВ «СІЛЬПО-ФУД») за адресою: місто Біла Церква, Сквирське шосе, 230 здійснила продаж пляшки вина «BOLGRAD» 1.5 літра вартістю 134 гривні у заборонений підпунктом 1.2. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 червня 2022 року № 376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади» час, за яке її визнано та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600,00 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За приписами ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 цього Кодексу.

Тобто, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №287 від 20 травня 2022 року внесено зміни в додаток до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24 липня 2018 року № 329 «Про уповноваження посадових осіб комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» на складання протоколів про адміністративні правопорушення» шляхом викладення його в новій редакції згідно додатку (а.с. 100).

Відповідно до додатку до рішення виконавчого комітету міської ради від 20 травня 2022 року № 287 ОСОБА_2 уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, тому, посадова особа Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» в місті Біла Церква має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 КУпАП.

При цьому у ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, за змістом п. 3 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Однак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , адміністративна комісія виконавчого комітету Білоцерківської міської ради допустила порушення прав позивача на захист, тобто на участь у розгляді адміністративної справи, не повідомивши її належним чином про час розгляду справи.

З копії реєстру відправлення рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштових відправлень та фіскального чеку відправлення рекомендованого листа позивачу (номер відправлення 089) (а.с. 102, 112) вбачається, що ОСОБА_1 отримала повістку про виклик на засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради лише 06.02.2023, а оскаржувану постанову винесено 01.02.2023.

Тому, такі процесуальні порушення при розгляді адміністративної справи свідчать про те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки повідомлення особи, яка притягується до відповідальності, має на меті забезпечення участі такої особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби,що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статті 156 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП вбачається, що зазначена норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, порушення яких і буде підставою для адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

В оскаржуваній постанові адміністративної комісії, є посилання на порушення позивачем рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022.

Так, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі та території Білоцерківської міської територіальної громади» вирішено:1) з 23 червня 2022 року, враховуючи письмове погодження Білоцерківської районної військової адміністрації, на території Білоцерківської міської територіальної громади торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі здійснювати:1.1.виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій; 1.2. в торгівельних мережах (магазинах) з 11 годин 00 хвилин до 19 годин 00 хвилин;1.3. в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, з 11 годин 00 хвилин до 22 години 00 хвилин.2) Заборонити продаж алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі особам у форменому одязі з числа військовослужбовців та інших правоохоронних органів, членам добровольчих формувань територіальних громад, які залученні до несення служби та інших військовослужбовців; 3) Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області, БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП, КП БМР «Муніципальна варта» посилити контроль за дотриманням суб`єктами господарювання умов торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі встановлених пунктом 1 та 2 цього рішення, посилити заходи з профілактики щодо вживання спиртних напоїв, здійснення превентивних заходів щодо недопущення перебування в стані алкогольного сп`яніння за кермом транспортних засобів, притягнення до адміністративної відповідальності із вилученням продукції в порядку визначеному чинним законодавством України.

Отже, вказаним рішенням міської ради передбачено обмеження продажу алкоголю в залежності від класифікації закладу торгівлі та частини доби.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) правил торгівлі пивом, зокрема, торгівля алкогольними напоями у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 (справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18).

Дослідивши протокол №18/23 про адміністративне правопорушення від 18.01.2023, складений інспектором КП БМР «Муніципальна варта» Соловйовим Богданом Сергійовичем, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.156 КУпАП, судом встановлено, що під час складення протоколу гр. ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить її підпис у протоколі. Крім того, протокол містить письмові пояснення останньої «з протоколом не згодна так як продаж здійснила згідно ліцензії на касі-кафе, що засвідчує ліцензія та чек». Також, вказано, що до протоколу додається фото та відео фіксація правопорушення, фіскальний чек, екземпляр протоколу вручено ОСОБА_1 18 січня 2023 року.

Разом з тим, у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пляшки вина марки «BOLGRAD», не вказано свідків, присутніх при його складанні, не залучено особу, котрій було продано пляшку вина ціною 134 гривні та не вказано дату і час здійснення його розгляду Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради. Крім того, до протоколу не додано будь-яких документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах та працює в супермаркеті «Сільпо».

Тобто, щоб протокол був належним доказом він має містити всі відомості, які ідентифікують обставини правопорушення, однак, протокол №18/23 про адміністративне правопорушення від 18.01.2023, складений інспектором КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_2 усіх відомостей не містить.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, відповідачем додано до відзиву на позовну заяву: диск з фото та відео фіксацією правопорушення та фіскальний чек.

З оглянутого відеозапису в судовому засіданні, вбачається, що на ньому не зафіксовано процедуру складення протоколу №18/23 про адміністративне правопорушення від 18.01.2023, адже інспектор КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_2 , пройшовшись про території супермаркету «Сільпо», постоявши на касі, виявив продаж пляшки вина марки «BOLGRAD» напівсолодке біле об`ємом 1,5 літра ціною 134 гривні. Також, цей запис відображає лише спілкування інспекторів КП БМР «Муніципальна варта» з позивачкою, після якого, запис переривається і починається знову, коли інспектор зачитує ОСОБА_1 вже оформлений протокол.

З фіскального чеку (а.с. 23, 70, 103) вбачається, що 18.01.2023 зафіксовано продаж пляшки вина об`ємом 1,5 літра ціною 134 гривні, однак, в даному чеку не зазначено марки вина, а продаж проведено на касі кафе в ТОВ «Сільпо-фуд» - ОСОБА_3 .

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що супермаркет «Сільпо» за адресою: м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 230 являється закладом громадського харчування, має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, місце харчування, дотримується всіх вимог, в чеку також відображається кафе, тобто відповідає всім вимогам підпункту 1.3. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022, а саме: в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, дозволяється реалізовувати алкогольні напої з 11 годин 00 хвилин по 22 годин 00 хвилин.

Суд враховує дані твердження позивача, виходячи з наступного.

Так, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі та території Білоцерківської міської територіальної громади» продаж алкогольних напоїв з 10 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин дозволяється лише закладам громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальному рівні встановлені статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 (далі Закон №481/95-ВР).

Вказаний Закон №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до визначень, що містяться у ст.1 Закон №481/95-ВР:

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Визначення терміну «підприємство громадського харчування» наведено у Правилах роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року (далі-Правила № 219).

При цьому, згідно з наказом Міністерства економіки України від 09 жовтня 2006 року № 309, у назві та тексті Правил № 219 слова «громадське харчування» в усіх відмінках замінено словами «ресторанне господарство», ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього. Заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) виготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до пунктів 1.4 Правил № 219 суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Відповідно до пунктів 1.5 Правил № 219 заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари також на класи (перший, вищий, люкс).

При цьому, Правилами передбачено, що вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.

Суб`єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції.

Вимоги, що пред`являються до виробничих, торговельних та побутових приміщень закладів (підприємств) ресторанного господарства, обладнання, інвентарю, переліку послуг, технологічних режимів виробництва продукції, встановлюються законодавством України.

З матеріалів справи (а.с. 20-21, 67-68) вбачається, що на дату складання протоколу №18/23 від 18.01.2023 відносно ОСОБА_1 , її роботодавець суб`єкт господарювання ТОВ «Сільпо-фуд» мав право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, адреса місця торгівлі: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, 230, кафе, на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 14.10.2022, реєстраційний номер 2204618, термін дії з 18.10.2022 по 18.10.2023 та додатку до ліцензії №2204618 суб`єкт господарювання ТОВ «Сільпо-фуд» має електронно-касовий апарат (фіскальний номер ) (а.с. 22, 69).

З витягу №5344 з реєстру платників єдиного податку (а.с. 27-28, 74-75) вбачається, що у ТОВ «Сільпо-фуд» зареєстрований вид діяльності, як 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування та 56.30 обслуговування напоями, згідно Класифікатору видів економічної діяльності, затверджений Наказом Державного комітету Статистики № 457 від 11.10.2010, який включає послуги з надання харчування споживачам, незалежно від того, чи їх подають у спеціалізованих місцях громадського харчування або в ресторанах самообслуговування, чи їх споживають у приміщенні, забирають із собою або замовляють додому. Цей клас включає діяльність:ресторанів, кафе, ресторанів швидкого обслуговування, місць з наданням їжі для споживання за межами закладу, вагончиків з продажу морозива, пересувних вагончиків з продажу їжі, діяльність із приготування їжі в торговельних наметах

З викладеного вище вбачається, що суб`єктом господарювання ТОВ «Сільпо-фуд» визначено передбачений чинним законодавством тип закладу (кафе) для здійснення господарської діяльності в точці за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, 230, кафе.

Як вбачається з фото знімку (а.с. 24, 71), яка додана позивачем до позову та відеофіксації, яка додана відповідачем до відзиву та досліджена судом (а.с. 106) вбачається, що в приміщенні супермаркету «Сільпо» наявний столик та стільці для споживання продукції відвідувачами магазину.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що кафе, яке знаходиться в ТОВ «Сільпо-фуд», яке здійснює господарську діяльність в точці за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, 230, є закладом (підприємством) ресторанного господарства, тому може здійснювати продаж алкогольних напоїв та речовин вироблених на спиртовій основі з 10 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин, згідно рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі та території Білоцерківської міської територіальної громади».

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які відповідно до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові, - постанова ВС від 15.11.2018, №524/5536/17.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах ВС від 13.03.2020 справа №234/6323/17, від 31.10.2019 справа №398/3566/16-а, від 30.05.2018 справа №337/3389/16-а.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 14.05.2020, №240/12/17).

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а).

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням порядку розгляду справи, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а), а тому, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Щодо позовних вимог в частині про визнання протиправною оскаржуваної постанови, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки положеннями ст. 286 КАС України не передбачено можливості ухвалення рішення про визнання протиправною чи незаконною оскаржуваної постанови, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с. 7), а щодо решти витрат позивач має право звернутися до суду з клопотанням про повернення судового збору внесеного в більшому розмірі ніж встановлено законом згідно положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 241, 242, 244, 246,255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. 7, 9, 10, 33, 156, 213, 218, 245, 251, 252, 254, 256, 277, 277-2, 278, 280, 283, 293 КУпАП, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області(місцезнаходження: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 15), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №20 від 01.02.2023про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 13600 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 06.04.2023.

СуддяО. В. Бондаренко