Справа № 400/678/23
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 р. № 400/678/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариство з обмеженою відповідальністю "Врадіївськеа, вул. Визволення, 104,Врадіївка,Миколаївська область,56301,

до відповідача:Державної податкової служби України, Львівська площа, 8,Київ,04053, Головного управління ДПС у Волинській області, Київський майдан, 4,Луцьк,43010,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 09.12.2022 № 7819522/43752086; зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 14.11.2022 № 1,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Врадіївське" (надалі позивач) звернулось з позовом до Державної податкової служби України (надалі відповідач1) Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (надалі відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 09.12.2022 poкy №7819522/43752086, зобов`язати зареєструвати податкову накладну від 14.11.2022 року №1 за датою її подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що рішення відповідача є необґрунтованими як нормативно, так i документально, оскільки платником надано відповідні документи, які передбачені п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 p. № 520, тобто як того вимагає відповідний Порядок, також в рішеннях контролюючий орган не здійснив посилання на конкретні документи звітів по виробництву яких саме не вистачає на думку податкового органу, оскільки платником були надані відповідні документи на підтвердження виробництва, також платником були надані платіжні доручення на перерахування коштів за поставлену продукцію, на що податковий орган не звернув увагу. Тому рішення податкового органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 06.02.2023 року відкрито провадження по справі призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідачів до суду не надійшов відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Враіївське" є юридичною особою, основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур.

В межах господарської діяльності 09.11.2022 року між позивачем та ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» укладено договір поставки №ДП-5/23 сільськогосподарської продукції власного виробництва в асортименті за ціною, кількістю та на умовах узгоджених з Покупцем і вказаних в Договорі та в додатках до нього, а покупець зобов`язується здійснити приймання та оплату товару . За наслідками поставками товару за вказаним договором виписано накладну на відпуск товарно-матеріальних цінностей №3 від 14.11.2022 року та оформлено складську квитанцію від 14.11.2022

За наслідками господарської операції позивачем сформовано податкову накладну №1 від 14.11.2022 року та направлено для реєстрації в ЄРПН.

В подальшому позивачем отримано квитанцію, в якій зазначено, що податкову накладну №1 від 14.11.2022 року прийнято, але її реєстрацію зупинено.

Після отримання електронних квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 в порядку, встановленому законодавством, позивачем подані пояснення та копії документів необхідні для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної, товариством направлено засобами електронного зв`язку повідомлення в якому зазначено специфіку діяльності позивача та первинні документи, які підтверджували інформацію викладену у податкових накладних.

За результатом розгляду повідомлень, письмових пояснень та копій документів, що були подані позивачем, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня прийняте спірне рішення: №7819522/43752086 від 09.12.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 14.11.2022 року, мотивуючи тим, що позивачем не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів, накладних.

19.12.2022 року позивачем подано Скаргу № на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Проте Рішенням центрального органу від 26.12.2022 року рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною 2статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для здійснення господарської діяльності позивач має всі належні потужності, обладнання, нерухоме майно (складські приміщення) та відповідних фахівців.

Дотримуючись приписів п. 201.10. ст. 201 ПК України позивачем, була складена та спрямована на реєстрацію в ЄРПН вищезгадана податкова накладна.

Доводи, визначені в графах «додаткова інформація» відносно не надання платником звітів про виробництво, відсутності розрахункових документів суперечить змісту самих рішень щодо не надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних оскільки нарахування ПДВ та визначення податкових зобов`язань з ПДВ у складених податкових накладних здійснюється на підставі первинних документів, що відображають господарські операції. Більш того, такі доводи суперечать змісту наданих документів платником податків до повідомлень, оскільки платником податків були надані документи, що підтверджують виробництво платником податку зерна coї, що спростовує помилкове твердження податкового органу, щодо відсутності відповідних звітів по виробництву. Отже, як вбачається з вищевказаної інформації позивач має та мав у наявності належним чином оформлені первинні документи, які засвідчують факт реального виконання платником та його контрагентами постачальниками та покупцем своїх господарських зобов`язань, а також (має документи які відповідно до п.5 Порядку №520 мають вичерпний характер та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

З 01.02.2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №1165), яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп.«а» або «б» п.185.1 ст.185, пп.«а» або «б» п.187.1 ст.187, абзацу 1 п.п.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Зі спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної вбачається, що воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальні фрази. Тобто, викладена загальна правова норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

Спірне рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17 та від 10.04.2020 року №819/330/18.

Щодо позиції відповідача, що у графі «додаткова інформація» вказано: «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних», «відсутні розрахункові документи (банківські виписки, платіжні доручення), що підтверджують здійснення оплати по вказаній операції», то на думку суду, зазначені документи є факультативними у цих випадках, їх ненадання платником податків не може бути підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки зазначені документи не засвідчують події, перелічені у п.187.1 ст. 187 ПК України. Крім того, позивачем були надані усі пояснення та копії наявних у нього документів щодо товару, зокрема придбання культур, наявність матеріально-технічної бази для здійснення основних напрямків діяльності.

Позивачем надано досить повний пакет документів щодо вирощування та реалізації власної продукції, наявності матеріально-технічної бази для здійснення основних напрямків діяльності.

В Рекомендації Ради Європи, зокрема Резолюцію 77 (31) про захист особи від актів адміністративних органів, зазначено, що обов`язок органу інформувати про мотиви свого рішення, віднесений до одного з п`ять основних складових (принципів) адміністративної процедури.

Ні позивачем, ні судом не заперечується, надане законодавством відповідачу право ДФС України на відмову у реєстрації податкових накладних, з підстав того, що надання платником податку копій документів, але це не є безумовним повноваженням, яке не потребує доказування або будь-якої аргументації.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, саме відповідачі повинні надати суду докази про те, що первинні документи позивача не є достатніми, для підтвердження реальності та товарності господарської операції з постачання товарів/послуг.

При цьому, відповідачі повинні конкретизувати, які саме недоліки допущено при направлені податкових накладних для їх реєстрації, щоб платник податків мав можливість або їх виправити або оскаржити.

Відповідачем не надано жодних доказів для доведення правомірність свого рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної.

Законодавство не висуває вимоги до платника податків у разі зупинення реєстрації податкової накладної сканувати та надавати на адресу контролюючого органу всю власну бухгалтерію.

Наявні в матеріалах справи документи у повній мірі підтверджують реальність вищевказаних господарських операцій, за наслідками яких складені та направлені для реєстрації податкові накладні.

За таких умов, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 2684,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Врадіївське" (вул. Визволення, 104, Врадіївка, Миколаївська область, 56301, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м.Київ 53, 04053, ) Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ) задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.12.2022 року №7819522/43752086 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 14.11.2022 року.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (м. Київ, Львівська пл,8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Врадіївське" (вул. Визволення, 104, Врадіївка, Миколаївська область, 56301, ) податкову накладну №1 від 14.11.2022 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Врадіївське" (вул. Визволення, 104, Врадіївка, Миколаївська область, 56301, ) судовий збір у сумі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) сплачений платіжним дорученням № 7 № 8 від 17.01.2023 р.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, Волинська область, 43000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Врадіївське" (вул. Визволення, 104, Врадіївка, Миколаївська область, 56301, ) судовий збір у сумі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) сплачений платіжним дорученням № 7 № 8 від 17.01.2023 р..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. С. Брагар