Справа № 200/208/23
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Справа№200/208/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бєломєстнова О.Ю.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2023 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2022 № 57;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2022 № 2151 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із врахуванням довідки від 04.10.2022 № 154, виданої Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської територіальної громади.

У позовній заяві позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що в березні 2022 року їй була призначена пенсія за віком. 24.10.2022 року вона звернулася до Головного управління ПФУ в Донецькій області із заявою №2151 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що вона має право на отримання цієї пенсії, оскільки на час смерті чоловік мав необхідний стаж, його дохід був для неї основним джерелом існування, вони проживали разом і вона перебувала на його утриманні, шлюб з іншими чоловіками вона не укладала.

Її заява про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника була розглянута за принципом екстериторіальності Головним Управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, яким прийнято рішення від 27.10.2022 року №57 про відмову в перерахунку пенсії. Підставою для цього виступило те, що довідка про перебування на утриманні годувальника не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Позивач зазначає, що довідка від 04.10.2022 року №154 про підтвердження перебування на утриманні годувальника була видана Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської територіальної громади, відповідає встановленому зразку (Форма -14). Відповідач не обґрунтовує, чому саме дана довідка не відповідає Порядку 22-1, тому його відмова у переведенні на пенсію за втратою годувальника не може вважатися обгрунтованою.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.02.2023 року відповідач засобами електронного зв`язку надав відзив на адміністративний позов де зазначив, що відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 27.10.2022 прийнято рішення про відмову у переведенні на інший вид пенсії за № 57 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надала документ, який засвідчує факт перебування на утриманні свого чоловіка у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач зазначив, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт (пункт 2.11 Розділ 2 Порядку).

Так, до заяви про призначення пенсії було надано довідку від 04.10.2022 №154 Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади. Проте, факт спільної реєстрації з чоловіком по день смерті вписано на підставі показань свідків, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Інші документи про підтвердження факту перебування на утриманні в матеріалах електронної пенсійної справи заявниці відсутні. Чинним законодавством не передбачено підтвердження факту спільного проживання свідками. У разі неможливості надати документи, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника, такий факт встановлюється у судовому порядку. У зв`язку з наведеним просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

27.02.2023 року третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області засобами електронного зв`язку надало відзив на адміністративний позов, де зазначило, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2022 № 57. За результатом розгляду документів, які долучені до заяви №2151 від 24.10.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення про відмову в перерахунку - переході з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки довідка про перебування на утриманні померлого годувальника №154 від 04.10.2022 не відповідає вимогам пункту 2.3 Порядку 22-1.

Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено лист №0500-0308-9/68512 від 17.11.2022 щодо перегляду рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з проханням повернутися до розгляду заяви №2151 від 24.10.2022.

Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено лист-відповідь №0400-010306-9/132651 від 27.12.2022 про вірність прийнятого рішення про відмову №57 від 27.10.2022. У зв`язку з наведеним просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі- Закон № 1058).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 15 серпня 1982 року. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач неодноразово у 2022 році зверталася із заявами про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника до органів ПФУ, які з різних підстав відмовляли їй у цьому.

На подану нею 19.09.2022 року аналогічну заяву рішенням ГУПФУ в м. Києві від 26.09.2022 року позивачці також було відмовлено. Відмова мотивована тим, що довідка від 22.02.2022 №75 Координаційного комітета органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади містить не повну інформацію про сусідів, а саме відсутнє їх повне ПІБ, дата народження, серія та номер паспорта, також не зазначено, з якого часу сусіди зареєстровані за даною адресою.

Відповідно до довідки від 04.10.2022 №154 Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади ОСОБА_1 , 1962 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , проживала за вказаною адресою спільно з чоловіком ОСОБА_2 . Була на утриманні чоловіка по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт спільного проживання підтверджується сусідями - ОСОБА_3 , 1960 року народження, з 1988 року мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ; ОСОБА_4 , 1960 року народження, з 01.03.1988 року мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 .

Позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою №2151 від 24.10.2022 про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону № 1058, до якої додала наведену вище довідку.

Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961.

За результатом розгляду документів, долучених до заяви №2151 від 24.10.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 27.10.2022 № 57 про відмову в переході з пенсії за віком на пенсіюу зв`язку з втратою годувальника, оскільки довідка про перебування на утриманні померлого годувальника №154 від 04.10.2022 не відповідає вимогам чинного законодавства. Зміст такої невідповідності у рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не розкритий.

Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено відповідачеві лист №0500-0308-9/68512 від 17.11.2022 щодо перегляду рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з проханням повернутися до розгляду заяви №2151 від 24.10.2022.

Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відповіді №0400-010306-9/132651 від 27.12.2022 повідомлено про вірність прийнятого рішення про відмову №57 від 27.10.2022.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням відповідача від 27.10.2022 №57 позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом № 1058.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 36 Закону України № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї, зокрема, вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

У відповідності до статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 зазначеного Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п.1.5 цього Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Згідно пункту 2.3 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи у тому числі про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника (п.п.9. п. 2.3).

Алгоритм дій органу, що призначає пенсію, після звернення осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії визначається розділом 4 Порядку №22-1.

Пунктом 4.2 того самого розділу визначено, що при прийманні документів орган, який призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

За приписами п. 4.3 розділу 4 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз сукупності наведених норм розділу 4 Порядку №22-1 свідчить про наявність механізму усунення формальних неточностей та перешкод у реалізації права на пенсійне забезпечення. Так, у разі необхідності дооформлення документів, подання додаткових (уточнених, виправлених) документів пенсіонеру повідомляється про це у розписці про прийняття документів. Для надання документів, яких не вистачає, або дооформлення документів законодавством встановлений строк - 3 місяці від дати подання пенсіонером заяви.

У разі використання такого механізму за наявності необхідних документів (у тому числі після надходження додаткових чи дооформлених у визначений вище термін документів) Порядок №22-1 встановлює обов`язок органу, що призначає пенсію, впродовж 10 днів розглянути їх та прийняти рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Даний висновок відповідає положенням ч. 5 ст. 45 Закону №1058, якою також встановлений обов`язок органу ПФУ розглянути документи у 10-ти денний з дня їх надходження. Ця норма є загальною та передбачає дії органу за умови достатності документів для прийняття рішення про наявність або відсутність у особи права на отримання (перерахунок) пенсії. У разі ж недостатності документів чи їх недоліків, що може бути усунено шляхом дооформлення або надання додаткових документів, застосуванню підлягають спеціальні норми розділу 4 Порядку 22-1.

Право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк або подання додаткових документів має застосовуватися органом Пенсійного фонду з урахуванням пункту 1 статті 7 Закону №1058, згідно з яким загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом гласності, прозорості та доступності діяльності Пенсійного фонду. Тобто у разі можливості усунення недоліків у поданих документах, орган Пенсійного фонду має повідомити про це зацікавлену особу та зажадати такого усунення, а не відмовляти одразу з формальних підстав.

Відмова у призначенні (перерахунку) пенсії повинна свідчити про відсутність у особи відповідного права, бути остаточною на час розгляду відповідного звернення компетентним органом. Таке відповідатиме принципу правової визначеності та належного урядування, про необхідність дотримання яких неодноразово вказувалося у рішеннях ЄСПЛ.

Не зважаючи на наявність відповідного права, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на уточнення необхідних відомостей, дооформлення довідки, на підставі якої можливо було б підтвердити перебування позивача на утриманні померлого годувальника, позивачці не роз`яснено можливість дооформити цю довідку впродовж 3 місяців.

Суд також наголошує на тому, що підставою відмови позивачу у переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника є невідповідність довідки про перебування на утриманні померлого годувальника №154 від 04.10.2022 вимогам чинного законодавства.

Обґрунтування даної відмови розкрите тільки у відзиві на позовну заяву.

Так, відповідачем зазначено, що факт спільної реєстрації з чоловіком по день смерті вписано на підставі показань свідків, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Чинним законодавством не передбачено підтвердження факту спільного проживання свідками. Інші документи про підтвердження факту перебування на утриманні в матеріалах електронної пенсійної справи заявниці відсутні.

Вищенаведені заперечення відповідача суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

З аналізу норми пункту 2.11 Порядку № 22-1 слідує, що ним передбачена альтернатива при визначенні документа, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї.

Ним можуть бути відомості про місце проживання разом з годувальником за однією адресою, зазначені у пункті 2.22 цього розділу (паспорт громадянина України, довідка про реєстрацію місця проживання особи у випадках, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - посвідка на постійне проживання, посвідчення на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист)).

Також документом, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, можуть бути документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Під "таким фактом" у даному випадку слід розуміти факт перебування на утриманні, а не факт проживання разом з годувальником за однією адресою. Тому суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що чинним законодавством не передбачено підтвердження факту спільного проживання за однією адресою свідками.

Як раніше зазначено, Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади 04.10.2022 року видано довідку №154 ОСОБА_1 (1962 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про підтвердження перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що система місцевого самоврядування включає органи самоорганізації населення.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що довідка від 04.10.2022 №154 Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади, видана органом місцевого самоврядування за місцем проживання позивача, є належним підтвердженням факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем не наведено, яким нормам законодавства не відповідає видача такої довідки. Відтак судом не встановлено, що у спірних правовідносинах він діяв обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Крім того, суд також звертає увагу на те, що згідно рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 26.09.2022 року ОСОБА_1 для підтвердження права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника необхідно надати довідку Координаційного комітета органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади із зазначенням повної інформації про сусідів, а саме - їх ПІБ, дати народження, серії та номеру паспорта, інформації про час реєстрації сусідів за даною адресою.

Судом встановлено, що такі вимоги були дотримані у довідці від 04.10.2022 №154 Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади. Разом з тим, зазначена довідка стала підставою для повторної відмови органом ПФУ в переході позивачу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Це свідчить про невідповідність рішення відповідача від 27.10.2022 № 57 критеріям добросовісності та розсудливості, які передбачені п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Зважаючи на наведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2022 № 57 про відмову в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - підлягають задоволенню.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції суд дійшов висновку, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, достатнім способом захисту та поновлення порушеного права позивача є:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2022 № 57 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.10.2022 № 2151 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, із врахуванням довідки від 04.10.2022 № 154, виданої Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської територіальної громади.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2022 року № 57 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 24.10.2022 № 2151 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, із врахуванням довідки від 04.10.2022 № 154, виданої Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської територіальної громади.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 07 квітня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.