Справа № 160/2937/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року Справа № 160/2937/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
Цибань Роман Юрійович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі свідоцтва. 03.02.2021 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги та представництво його інтересів.
Для надання правової кваліфікованої допомоги позивач направив запити до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо надання витягів з додатків до наказів Головного управління Нацполіції в Дніпропетровській області про встановлення ОСОБА_1 розміру премій за період з 2017 по 2020 роки. Проте відповідач листами від 23.09.2023 року відмовив у наданні запитуваної інформації через передачу справ на зберігання до відповідних сховищ, визначених нормативно-правовими актами.
Позивач не погоджуючись з діями відповідача щодо не надання відповіді на адвокатські запити та просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Ухвалою від 17 лютого 2023 року суд відкрив провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
15.03.2023 року відповідач подав відзив на позову заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Як зазначило Головне управління Нацполіції в Дніпропетровській області у відповідях від 23.09.2022 № 20/6-539 аз, від 23.09.2022 № 20/6-538аз, від 23.09.2022 № 20/6-537аз та від 23.09.2022 № 20/6- 536 аз неможливість надання витягів з наказів про встановлення премії ОСОБА_1 зумовлене дією військового стану на території України та передачею справ на зберігання до відповідних сховищ.
Також відповідач зазначив, що на момент звернення Цибаня Р.Ю. з адвокатськими запитами Цибаня Р.Ю. від 02.09.2022 щодо надання додатків до наказів Нацполіції в Дніпропетровській області щодо встановлення премії ОСОБА_1 , за 09.2017- 06.2018 роки, за 07.2018 - 03.2019 роки, за 04.2019- 12.2019 роки, за 01.2020-09.2020 роки між ОСОБА_1 та Головним управлінням НП в Дніпропетровській області відсутні будь-які спори щодо визнання бездіяльності протиправною або стягнення грошових коштів та позивачем не надано відповідних доказів зворотнього.
22.03.2023 року позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що наявність чи відсутність спорів між клієнтом та відповідачем не є підставою для відмови у наданні копій документів запитуваних у поданих адвокатських запитах та не свідчить про відсутність таких претензій у ОСОБА_1 до відповідача, які знаходяться на стадії збирання доказової бази.
Позивач не погоджується з посилання відповідача на неможливість отримання інформації та копій документів запитуваних у чотирьох адвокатських запитах через передачу запитуваних документів до відповідних сховищ, оскільки, якщо навіть документи були дійсно передані до відповідних сховищ, то саме Головне управління Нацполіції в Дніпропетровській області визначає працівників відповідальних за облік та зберігання евакуйованих справ (документів) відповідно до п.3 Порядку № 3194/5, а отже Головне управління НП в Дніпропетровській області має доступ до них.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
03.02.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Цибань Романом Юрійовичем укладено договір про надання правової допомоги та представництва його інтересів.
У зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_1 , позивач 02.09.2022 року направив до Головного управління Нацполіції в Дніпропетровській області адвокатські запити, а саме:
- щодо надання витягів з додатків до наказів ГУНП в Дніпропетровсій області № 3923 о/с від 25.09.2017; № 4348 о/с від 25.10.2017, № 4785 о/с від 24.11.2017; № 5214 о/с від 22.12.2017; № 316 о/с від 25.10.2018; № 863 о/с від 23.02.2018; № 1342 о/с від 23.03.2018; №1918 о/с від 25.04.2018; № 2408 о/с від 25.05.2018; № 2856 о/с від 25.06.2018 про встановлення ОСОБА_1 розміру премії;
- щодо надання витягів з додатків до наказів ГУНП в Дніпропетровській області № 3252 о/с від 25.07.2018; № 3710 о/с від 23.08.2018; № 4196 о/с від 25.09.2018; № 4671 о/с від 25.10.2018; № 4988 о/с від 23.11.2018; № 5361 о/с від 22.12.2018; № 5443 о/с від 29.12.2018; № 17 о/с від 25.01.2019; № 57 о/с від 26.02.2019; № 92 о/с від 25.03.2019 про встановлення ОСОБА_1 розміру премії;
- щодо надання витягів з додатків до наказів ГУНП в Дніпропетровській області № 141 о/с від 24.04.2019; № 173 о/с від 24.05.2019; № 208 о/с від 25.06.2019; № 240 о/с від 25.07.2019; № 270 о/с від 22.08.2019; № 302 о/с від 25.09.2019; № 343 о/с від 25.10.2019; № 376 о/с від 25.11.2019; № 412 о/с від 24.12.2019; № 413 о/с від 24.12.2019 про встановлення ОСОБА_1 розміру премії;
- щодо надання витягів з додатків до наказів ГУНП в Дніпропетровській області № 24 о/с від 24.01.2020; № 56 о/с від 25.02.2020; № 95 о/с від 25.03.2020; № 118 о/с від 24.04.2020; № 136 о/с від 25.05.2020; № 162 о/с від 23.06.2020; № 199 о/с від 24.07.2020; № 232 о/с від 25.08.2020; № 259 о/с від 25.09.2020 про встановлення ОСОБА_1 розміру премії.
На виконання вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до кожного запиту позивач додав посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал ордера на надання правової допомоги.
Листом від 23.09.2022 року №20/6-539аз ГУНП в Дніпропетровській області надало відповідь на адвокатський запит (№1 відповідно до позовної заяви), якою відмовило у наданні запитуваних інформації та копій документів.
Листом від 23.09.2022 року №20/6-538аз ГУНП в Дніпропетровській області надало відповідь на адвокатський запит (№2 відповідно до позовної заяви), якою відмовило у наданні запитуваних інформації та копій документів.
Листом від 23.09.2022 року №20/6-536аз ГУНП в Дніпропетровській області надало відповідь на адвокатський запит (№3 відповідно до позовної заяви), якою відмовило у наданні запитуваних інформації та копій документів.
Листом від 23.09.2022 року №20/6-537аз ГУНП в Дніпропетровській області надало відповідь на адвокатський запит (№4 відповідно до позовної заяви), якою відмовило у наданні запитуваних інформації та копій документів.
У кожному із вищевказаних листів відповідача (відповідей на адвокатські запити) зазначено про відмову у наданні запитуваних інформації та копій документів через передачу справ на зберігання до відповідних сховищ, визначених нормативно-правовими актами.
Станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою, запитувані у вищевказаних адвокатських запитах інформація та копії документів відповідач не надав.
Не погоджуючись з протиправними діями відповідача щодо не надання відповіді на адвокатські запити відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.
Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
На підставі пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Відповідно до абзаців першого та другого частини першої статті 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Згідно із частинами другою, третьою статті 24 Закону № 5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Аналіз наведених положень Закону № 5076-VI свідчить про те, що адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам.
Згідно із ч.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, визначених цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст. 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст. 19 цього Закону.
Статтею 19 Закону № 2939-VI врегульовано оформлення запитів на отримання публічної інформації.
Частиною першою вказаної статті визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п`ята статті 19 Закону № 2939-VI).
Отже, сам собою адвокатський запит не є запитом про надання публічної інформації, оскільки може бути адресований не лише розпорядникам публічної інформації, визначеним Законом № 2939-VI, а більш широкому колу суб`єктів. До того ж запитувана в адвокатському запиті інформація, необхідна адвокатові для надання правової допомоги клієнтові, не обов`язково має бути публічною.
Водночас такий запит може стосуватися й надання публічної інформації.
З матеріалів справи видно, що адвокатський запит подавався представником позивача - адвокатом Цибань Романом Юрійовичем та стосується питання надання належним чином завірених витягів з додатків до наказів Головного управління Нацполції в Дніпропетровській області про встановлення розміру премії ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що в даних правовідносинах відповідач є розпорядником відповідної інформації, оскільки саме Головне управління Нацполіції у Дніпропетровській області, як суб`єкт владних повноважень (розпорядник запитуваної інформації) винесло накази про встановлення премії ОСОБА_1 .
Стосовно тверджень відповідача про відмову у наданні запитуваних інформації та копій документів через передачу справ на зберігання до відповідних сховищ, визначених нормативно-правовими актами, суд встановив таке.
Передачу справ на зберігання до відповідних сховищ передбачено Порядком забезпечення евакуації, зберігання та знищення документів в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.10.2019 року № 3194/5.
Пунктом 3 розділу І вищенаведеного Порядку передбачено, що з метою забезпечення постійної готовності для розгортання роботи в умовах особливого періоду кожна установа (служба діловодства, архівний підрозділ, режимно-секретний орган, інший структурний підрозділ, визначений керівником) розробляє документи, що затверджуються її керівником, у тому числі, списки працівників, відповідальних за організацію та виконання заходів із підготовки та передавання справ (документів) до відповідного державного архіву (архівного відділу), вивезення до місць евакуації, за облік і зберігання справ (документів), а також їх знищення.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 3194/5 в умовах особливого періоду у разі прийняття рішення про евакуацію відповідної установи підлягають вивезенню до місця евакуації установи: документи з кадрових питань (особового складу), тривалого (понад 10 років) зберігання; документи поточного діловодства та справи, строки зберігання яких не закінчені та які потрібні для повсякденної роботи у місці евакуації; реєстраційно-контрольні картотеки до документів; довідковий апарат (описи, картотеки, каталоги, покажчики тощо); облікові форми, потрібні для формування переліку знищених матеріальних носіїв секретної інформації.
Наведене вище доводить, що посилання позивача на неможливість надати копії запитуваних у адвокатських запитах від 02.09.2022 року позивачем документів є необґрунтованими, оскільки при передачі справ на зберігання до відповідних сховищ Головне управління в Нацполіції в Дніпропетровській області повинно було розробити та затвердити списки працівників, відповідальних за облік і зберігання справ (документів) та має доступ до них, відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 3194/5.
Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року, зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.
Статтею 8 КАС України суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України відповідач, відмовляючи позивачу у наданні копії документів, запитуваних у адвокатських запитах від 02.09.2022 року, які необхідні йому для надання правової допомоги клієнтові, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач при зверненні до суду сплатив судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 1073,60 грн, що документально підтверджується квитанцією від 10.02.2023 року.
Оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн. потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07.04.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук