Справа № 380/14191/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - відповідач), у якому просить,

мовою оригіналу:

"- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2016 роках, одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний 16 календарних років служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 16 календарних років служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати із лютого 2015 року по день фактичної виплати 25.02.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки із лютого 2015 року по день фактичної виплати 25.02.2022".

Ухвалою від 20.10.2022 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 01.11.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 та наказом від 21.04.2017 № 75-ос був звільнений зі служби. Наказом від 19.05.2017 № 93-ос ОСОБА_2 виключений зі списків особового складу. Під час проходження військової служби з липня 2015 року та на час звільнення зі служби у травні 2017 року відповідач не нараховував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення. Тільки на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №380/12566/21 відповідач виплатив ОСОБА_2 суму індексації.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення під час нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 16 календарних років служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток. ОСОБА_2 відмічає, що його право на отримання індексації грошового забезпечення було встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі № 380/12566/21. Проте, під час проведення нарахування та виплати індексації на виконання рішення суду, перерахунок інших належних позивачу виплат з урахуванням розміру індексації не було враховано.

Крім того, покликаючись на абз. 7 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078, позивач стверджує, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства. Позивачу не виплачена компенсація втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення.

Із наведених підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалу від 01.11.2022 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 01.11.2022.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні повідомлений належним чином.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.05.2017 № 93-ос, старшого прапорщика ОСОБА_2 , старшого техніка відділення логістики відділення прикордонної служби "Шегині" І категорії (тип Б) - за статтею 26 частиною 8 пунктом "ї", які в особливий період проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 21.05.2017.

Згідно із наказом від 19.05.2017 № 93-ос, старшому прапорщику ОСОБА_2 наказано виплатити компенсацію за 13 календарних днів щорічної основної відпустки за 2017 рік, та за 7 календарних днів додаткової відпустки за 2016 рік, виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% за 14 повних календарних років служби.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №380/12566/21 визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 21.05.2017 року включно з урахуванням жовтня 2014 року як базового місяця. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 21.05.2017 року включно з врахуванням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду від 21.09.2021 у справі № 380/12566/21 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахував та виплатив ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення 25.02.2022, про що свідчить виписка по надходженню коштів на картковий рахунок позивача у Приватбанку.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не проведений перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 16 календарних років служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток з урахуванням індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі-Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Суд відмічає, що пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Натомість, спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII (в редакції на дату звільнення позивача з військової служби) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За змістом п. 1, п. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пп.2 п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Спір у цій справі виник у зв`язку з незгодою позивача щодо не врахуванням відповідачем індексації грошового забезпечення під час обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, передбаченої п. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 16 календарних років служби, передбаченої ч. 3 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної й додаткової відпустки, передбаченої п. 14 ст. 10-1 № 2011-ХІІ.

Як передбачено п. 1 ст. 10-1 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 8, п. 14 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Згідно з п. 12 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Абзацом 3 п. 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Крім цього, за змістом ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби, зокрема, у зв`язку із закінченням строку контракту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 16.07.2015 та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Суд встановив, що під час проходження ОСОБА_2 військової служби відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення у лютому 2015 року у розмірі 2912,65 грн та у січні й серпні 2016 у загальному розмірі 8818,80 грн.

Розмір допомоги визначений відповідачем без врахування сум індексації грошового забезпечення, які були нараховані та виплачені позивачу після виплати допомоги на оздоровлення.

Також наказом від 19.05.2017 № 93-ос, старшому прапорщику ОСОБА_2 встановлено виплату компенсації за 13 календарних днів щорічної основної відпустки за 2017 рік, та за 7 календарних днів додаткової відпустки за 2016 рік, а також виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50% за 14 повних календарних років служби.

Із наданих відповідачем на адвокатський запит довідки про суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення та особистих карток грошового забезпечення за 2015-2017 роки суд встановив, що компенсація за невикористані дні щорічної та додатковї відпустки, а також одноразова грошова допомога при звільненні були виплачені ОСОБА_2 без урахуванні у складі грошового забезпечення суми індексації.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону № 2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для обчислення грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку не регулюється положеннями Закону № 2011-XII.

Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону № 2011-ХІІ, Інструкції № 260, якими імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється грошові допомоги, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня грошового забезпечення внаслідок його знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку, що забезпечує дотримання прав осіб, які перебувають на військовій службі, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.12.2021 у справі № 820/3423/18, від 29.04.2020 у справі №240/10130/19, постанові від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 26.02.2021 у справі № 620/3346/19, предметом розгляду яких було включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру "грошової допомоги на оздоровлення" та "одноразової грошової допомоги при звільненні" та "компенсації за невикористані дні відпустки".

Виходячи з вищезазначеного, індексація повинна враховуватися при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2015 і 2016 роки, компенсації за невикористані дні щорічної і додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, а також одноразової грошової допомоги при звільненні. Адже індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації днів невикористаних відпусток, що безпідставно не було здійснено відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Разом з тим, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення в частині за 2 календарних років служби, оскільки наказ від 19.05.2017 № 93-ос містить вказівку на виплату вказаної допомоги за 14 повних календарних років служби.

Позивач не надав суду доказів того, що він має право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні за 16 повних років служби, оскільки у межах даного спору позивач таке право не оспорює, а тому суд таке право позивача не встановлює.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: - пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3, ст. 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Як визначено у пункті 3 Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

При вирішенні цього спору суд враховує узагальнену правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.04.2021 у справі 240/6583/20 такого змісту:

"…системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені".

Суд встановив, що відповідач здійснив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення на підставі рішення суду від 21.09.2021 у справі № 380/12566/21 із затримкою за період з грудня 2015 року по 25.02.2022 включно.

Таким чином, позивач має право на виплату йому компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період затримки виплати.

За змістом ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив наявність у нього правових підстав для виплати позивачу спірних допомог без врахування у складі грошового забезпечення суми індексації.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 14, 72-78, 139, 241-246, 250, 262, 291 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_8 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожні повні 14 календарних роки служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_8 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожні повні 14 календарних роки служби та компенсацію за невикористані дні основної та додаткової відпусток, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого був обчислений розмір таких виплат, індексації грошового забезпечення, та з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_8 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати із грудня 2015 року по день фактичної виплати 25.02.2022.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_8 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки із грудня 2015 року по день фактичної виплати 25.02.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя Кисильова О.Й.