Справа № 590/795/22
Суддя: Попова О. М.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 590/795/22
Провадження по справі 2-а/305/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Шемота М.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 смт. Ямпіль Шосткинського управління національної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Аристов Денис Володимирович, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 смт. Ямпіль Шосткинського управління національної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Аристовим Денисом Володимировичем про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Вказаний адміністративна справа ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 13.12.2022 року передана на розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області.

Вказані вище позовні вимоги позивач аргументує тим, що 22.10.2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 смт. Ямпіль Шосткинського управління національної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Аристовим Денисом Володимировичем винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року, якою ОСОБА_1 (військовослужбовця ЗСУ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те що нібито він 22.10.2022 року о 18.20 хв. керував в с. Антонівка вул. Центральна, 6, транспортним засобом Опель Омега д.н.з. НОМЕР_1 не маючи поліса страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП не мало місце, а він, ОСОБА_1 , є невинним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та зазначена постанова серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява останнього, про розгляд справи за його та відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав поданий відзив на позов та додаткові пояснення в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Аристов Д.В. , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи маються письмові пояснення та відеозапис з місця зупинки, надані останнім судді Ямпільського районного суду Сумської області,з переглянутого відеозапису встановлено, що на момент зупинки у ОСОБА_1 був при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який він надав працівникам поліції, однак в свої письмових поясненнях Аристов Д.В. вказав, що на момент винесення постанови у вказаного полісу сплив термін дії.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року (справа №338/1/17), візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Водночас, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

22.10.2022 року на позивача окрім оскаржуваної постанови, було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому переглянувши відео запис доданий до матеріалів даної адміністративної справи, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом.

З оскаржуваної постанови серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року постановленої відносно ОСОБА_1 (позивача), встановлено, що дана постанова складена за відсутність у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак як вказано вище вказаний поліс був у позивача та він пред`являв його працівникам поліції, крім того пояснення Аристова Д.В. про те, що на момент винесення постанови у вказаного полісу сплив термін дії, не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем до позову додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2594606, з якої встановлено термін дії даного полісу, а саме: з 00 год. 00 хв. 27.11.2021 року по 26.11.2022 року включно, отже викладені в оскаржуваній постанові обставини не знайшли свого підтвердження та не мали місце.

Крім того судом, встановлено, що в оскаржуваній постанові, дійсно не зазначено жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Отже вказане, в оскаржуваній постанові, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, дійсно не мало місце.

Відзив представника відповідача суд не бере до уваги, оскільки такий складений формально, лише з значенням норм законів та наказів, без надання конкретних роз`яснень з приводу позовної заяви, крім того у відзиві представник відповідача навів доводи щодо відшкодування витрат на правову допомогу, однак таке питання в позовній заяві взагалі не ставиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем ПДР України, відповідачем суду всупереч вимогам закону не надано.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав, як і не надав жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Так, відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією № 5 від 31.10.2022 року.

Таким чином, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20, 72, 73, 77, 78, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 смт. Ямпіль Шосткинського управління національної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Аристов Денис Володимирович, - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 074385 від 22.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Сумській області (код 40108777) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок - судовий збір.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Попова