Справа № 489/4674/21
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/4674/21
Номер провадження 2-а/489/5/23
Рішення

Іменем України

06 квітня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4432612 від 02.07.2021 за ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Позивач вважає, що ним Правила дорожнього руху (далі ПДР) порушені не були, загальна вага транспортного засобу не перевищувала допустимі показники. Показники отримані в результаті габаритно-вагового контролю є хибними, оскільки транспортний засіб був завантажений сипучим вантажем, а саме пшеницею, яка могла бути розподілена нерівномірно внаслідок зупинки та як наслідок допустити перевантаження на вісь транспортного засобу.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, подав до суду відзив. У відзиві зазначається, що 02.07.2021 о 17:05 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLVO FN 12.380, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М 14 203 км 500 м перевозив вантаж з перевантаженням на одиничну вісь, а саме: 12150 кг з максимально дозволених 11000 кг, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, тому на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Посилання позивача на те, що вантаж, який перевозився (пшениця) є сипучим і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху (як свідчення помилковості результатів зважування) є безпідставним, оскільки автомобіль на ваги заїжджає повільно, а тому не може призвести до зміщення вантажу. Крім того, здійснюючи перевезення сипучого вантажу, перевізниками повинно враховуватись, що під час руху по дорозі можливе пересипання вантажу та зміна ваги по осям, попри це перевізник повинен дотримуватися технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження. Також, представник відповідача звертає увагу на те, що оскаржувана постанова винесена за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Тобто за те, що позивач керуючи великогабаритним транспортним засобом рухався без дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (вказаний дозвіл видається уповноваженим підрозділом Національної поліції). Представник відповідача вважає, що постанова серії ЕАН № 4432612 від 02.07.2021 є законною і скасуванню не підлягає.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

02.07.2021 інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4432612, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. В постанові зазначено, що 02.07.2021 о 17:05 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLVO FN 12.380, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М 14 203 км 500 м перевозив вантаж на транспортному засобі фактична маса якого за документами перевищує максимально допустиму вагу навантаження, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, тому на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до копії квитанції №157702 від 02.07.2021 осьові навантаження у кілограмах складали: вісь 1 6850 кг, вісь 2 12150 кг, вісь 3 7200 кг, вісь 4 7100, вісь 5 7100, всього - 40400 кг.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: зовнішніх габаритів: за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила).

Згідно з п.п. 3, 4 Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п.22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В ч. 4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) визначено, що контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 у справі № 477/2372/21 зазначено, що оскільки частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (Закону №2344-III) не було встановлено відповідальності за перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових або габаритних параметрів, законодавець виправив таку ситуацію, внесши відповідні зміни. Так, новою редакцією абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, яка почала діяти з 01.10.2021, законодавець відокремив відповідальність за перевищення ваги неподільного вантажу без відповідного дозволу та за перевищення ваги подільного вантажу. За таких умов, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, передбачена діючим законодавством з 01.10.2021 р. , то на особу може бути накладений штраф відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

Суд враховує те, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4432612 від 02.07.2021 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП 02.07.2021, тобто до 01.10.2021.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача був завантажений сипучим вантажем (пшеницею), а при переміщенні транспортного засобу та його гальмуванні відбувається переміщення вантажу всередині, що призводить як до зменшення навантаження на одні осі, так і збільшення на інші, тому сипучий вантаж міг бути нерівномірно розподілений та як наслідок допустити перевантаження на вісь транспортного засобу. Також, загальна вага транспортного засобу складала 40400 кг., при допустимій нормі 44000 кг, що вбачається з акту №30050624 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, тобто загальна вага перевищена не була.

Крім того, в оскаржуваній постанові серії ЕАН №4432612 від 02.07.2021 міститься посилання на камеру ВС 01567, але в матеріалах справи відсутній відеозапис з даної камери (не доданий представником відповідача до відзиву), на якому було б зафіксоване вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4432612 від 02.07.2021 слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, а враховуючи те, що Управління патрульної поліції не є юридичною особою, а є підрозділом Департаменту патрульної поліції, то саме з Департаменту необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 241 - 246, 286 КАС України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4432612 від 02.07.2021, винесену інспектором лейтенантом поліції роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Кельбасом Костянтином Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв