Справа № 164/1743/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 164/1743/22 пров. № А/857/2261/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання: Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шевчика Тараса Володимировича на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 10 січня 2023 року (ухвалене головуючим-суддею Ониско Р.В., час проголошення рішення 11 год 05 хв у смт. Маневичі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шевчика Тараса Володимировича про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шевчика Тараса Володимировича (далі - інспектор ДПП Шевчик Т.В., відповідач), в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №576763 від 11.11.2022, а провадження по справі закрити.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 10.01.2023 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шевчик Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що інспектор роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області ДПП є неналежним відповідачем у справі.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України, а порядок повідомлення їх учасників статтею 268 цього Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відтак, в контексті положень ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що інспекторлм ДПП Шевчиком Т.В. було прийнято постанову серії БАБ №576763 від 11.11.2022, якою позивача було визнано винним у порушенні вимог п.п.31.4.3а, 2.4а, 2.1г, 2.1а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.36, ст.125, ч.1, 2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

За змістом оспорюваної постанови, ОСОБА_1 10.11.2022 о 10 год 04 хв на а/д М07 Київ-Ковель- Ягодин на 382 КМ+400 м керував транспортним засобом марки «Ford Scorpio», у якого не горіла лампа правої фари в режимі ближнього світла та на момент перевірки водій не мав при собі документів.

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 протягом дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану, особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1-3, 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Проте, розглядуваний адміністративний позов заявлено до інспектора ДПП Шевчика Т.В., тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та вирішуючи даний публічно-правовий спір, не з`ясував хто є належним відповідачем у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

Жодних доказів того, що суд запропонував позивачу здійснити заміну другого відповідача матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, враховуючи відсутність у суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, який заявлений до неналежного відповідача.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

разом з тим, вказане не позбавляє позивача права на звернення до суду за захистом своїх прав із позовною заявою до належного відповідача.

Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 цього Кодексу (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.268, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу скаргу інспектора роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шевчика Тараса Володимировича задовольнити.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 10 січня 2023 року по справі №164/1743/22 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до інспектора роти з обслуговування м. Ковеля у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шевчика Тараса Володимировича про скасування рішення повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 06.04.2023