Справа № 308/2433/23
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2433/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2023 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

за участі секретаря судових засідань Федорнак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сільваші Володимира Миколайовича до відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сільваші Володимира Миколайовича звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.02.2023 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради винесла щодо ОСОБА_1 . Постанову №20.01-03/48 від 09.02.23 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1700 грн. за ст. 152 КУпАП. Дану оскаржувану постанову було отримано 13.02.2023 року.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності за порушення ст. 152 КУпАП, а саме за те, що нібито 13.01.2023 року о 09 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 , встановлено факт самовільного встановлення вивіски, чим порушено пп 14 п. 5.9.1 Правила благоустрою м. Ужгорода.

Під час розгляду адмінматеріалів, позивач вказував, що жодних порушень не вчиняв, так як є найманим працівником ТОВ «База» про вивіски він нічого не знає та за них не відповідає. Однак пояснення ОСОБА_1 були залишені поза увагою.

Відповідно до ст. 152 КУпАП, в якій звинувачують гр. ОСОБА_1 , передбачено: порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказує, що суб`єктом правопорушення може бути виключно - посадова особа підприємства - директор, а не працівник магазину.

Відповідно до ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 06.07.2022, така видана ТОВ «База», що здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Наказу про прийом на роботу від 22.11.17 року, ОСОБА_1 прийнята на посаду менеджера-продавця в роздрібній торгівлі продовольчими товарами ТОВ «База».

Зазначає, що посадовою особою підприємства, яке здійснює підприємницьку діяльність у магазині ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , є директор ТОВ «База» - Жолтані Микола Іванович, однак аж ніяк не продавець - менеджер магазину.

Відтак, під час складення адміністративного протоколу та під час розгляду адміністративних матеріалів, відповідач хибно визначив позивача суб`єктом адміністративного правопорушення.

Вказує, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є протиправним, а винесена оскаржувана постанова є незаконною. Дані норми закону були грубо порушені, що призвело до незаконного притягнення мене до адміністративної відповідальності. З огляду на дані факти оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає до скасування.

З огляду на вищезазначене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради №20.01-03/48 від 09.02.23 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 152 КУпАП України у вигляді штрафу 1700 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи містить заява про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляд справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 09.02.2023 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради винесла щодо ОСОБА_1 постанову №20.01-03/48 від 09.02.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1700 грн. за ст. 152 КУпАП.

В постанові зазначено, що 13.01.2023 року о 09 год. 30 хв. було виявлено факт самовільного встановлення вивіски « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на фасаді будівлі АДРЕСА_1 , без відповідного дозволу, чим порушено пп. 14 п. 5.9.1 Правил благоустрою м. Ужгород. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст.152 КУпАП є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «База» Жолтані М.І. №130 від 22.11.2017 року «Про прийом на роботу»: ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду менеджера в роздрібній торгівлі продовольчими товарами 23.11.2017 року на умовах повного робочого дня з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу з окладом згідно із штатним розписом.

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців уповноваженою особою (керівником) Товариства з обмеженою відповідальністю «База» є ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 152 КУпАП, визначається порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, складають наступні елементи:

- об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері громадського благоустрою;

- об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах;

- суб`єкт правопорушення - громадянин, громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа;

- суб`єктивна сторона правопорушення - вина у формі умислу або необережності.

З позовної заяви позивача, змісту оскаржуваної постанови та доданих до позовної заяви доказів вбачається, що ОСОБА_1 , яка не має статусу фізичної особи-підприємця та не є засновником або керівником ТОВ чи ПП відповідно притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що самовільно встановила вивіски «Zina» на фасаді будівлі АДРЕСА_1 , без відповідного дозволу.

Натомість судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «База» в особі директора ОСОБА_3 з 22.11.2017 року та працює на посаді менеджера в роздрібній торгівлі продовольчими товарами з 23.11.2017 року.

Поряд з цим, виходячи з фабули правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскаржуваної постанови та положень ст. 152 КУпАП, у даному випадку, суд вважає, що вказане правопорушення за формою вини відноситься до умисних правопорушень.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

ОСОБА_1 , як найманий працівник, не могла знати про дотримання роботодавцем всіх передбачених законодавством правил і норм, у тому числі, щодо отримання дозвільної документації на розміщення торгового об`єкту (вивіски), а тому у даному випадку, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та в діях останньої не вбачається умислу.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, зокрема відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім цього, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сільваші Володимира Миколайовича до відповідача Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ужгородської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову адміністративної комісії при виконавчого комітету Ужгородської міської ради №20.01-03/48 від 09.02.2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП України у вигляді штрафу 1700 грн. - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова