Справа № 160/1055/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року Справа № 160/1055/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у м.Дніпро адміністративну справу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу на посаді командира взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 . Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.12.2022 року його було переведено на нижчу посаду - командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 та виключено із списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення, наказом №411 від 21.12.2022 року. Позивач не погоджується із вказаними наказами та зазначає, що законодавством не передбачено підстави для видання наказу про призначення на нижчу посаду як звільнення осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу з штатно-посадовою категорією «старший лейтенант» та «молодший сержант», яка саме вказана в спірному наказі. Правові підстави, які можуть слугувати для прийняття рішення щодо призначення військовослужбовців на нижчі посади є чітко визначеними та мають вичерпний перелік, при цьому оскаржуваний наказ не містить доказів наявності виключних підстав викладених у пп.3 п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України для призначення його на нижчу посаду. Позивач зазначає, що посада на яку його зараховано є нижчою за званням, тарифним розрядом, що випливає на проходження служби та розмір місячного грошового забезпечення. За таких обставин, позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ №216-РС від 17.12.2022 року ВЧ НОМЕР_1 про призначення його на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ №411 від 21.12.2022 року ВЧ НОМЕР_2 про виключення його із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 поновити його на посаді командира взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 ;
- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на його користь грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання нижче оплачуваної роботи з 17.12.2022 року по день фактичного поновлення на посаді командира взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суду витребувано від ВЧ НОМЕР_1 належним чином завірені: документи стосовно того чи відбулося скорочення штату, якщо так, то чи пропонувалась ОСОБА_1 рівнозначна посада; довідку про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 , яке він отримував до 17.12.2022 року; довідку про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 , яке він отримує після 17.12.2022 року.
06.02.2023 року на виконання вимог ухвали суду від ВЧ НОМЕР_1 до суду надійшла довідка ВЧ НОМЕР_4 про розмір середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 №145 від 03.02.2023 року та довідка ВЧ НОМЕР_5 про розмір середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 №65 від 03.02.2023 року.
06.02.2023 року від відповідача-1 також надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач до прийняття оскаржуваного наказу, перебуваючи у військовому званні головний сержант - займав посаду осіб молодшого офіцерського складу відповідно до абз.2 п.104 Положення, на період до призначення на ці посади офіцерів. Причинами призначення позивача на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 у наказі №216-РС від 17.12.2022 р. стало Призначення на іншу посаду у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу з штатно-посадовою категорією старший лейтенант на молодший сержант, що відповідає вимогам підпункту 7 п.82 Положення та не суперечить абз.32 п.82 Положення. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) №291 від 16.12.2022 р., на зазначену посаду позивача, було призначено офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу ВЧ НОМЕР_2 , у зв`язку із чим виникла необхідність переміщення ОСОБА_1 .
Щодо стягнення грошового забезпечення відповідач-1 зазначає, що ВЧ НОМЕР_1 здійснювалось лише прийняття кадрового рішення стосовно позивача відповідно до номенклатури призначення. В списках ВЧ НОМЕР_1 позивач не перебував, у зв`язку із чим і не міг знаходитись на грошовому забезпеченні. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача грошового забезпечення є необґрунтованими. Командування ВЧ НОМЕР_1 діяло виключно в межах та в спосіб передбачений загальними засадами проходження в Україні військової служби, з урахуванням обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №216-РС від 17.12.2022 року в частині, що стосується ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
14.02.2023 року від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що позивача, який є головним сержантом, було призначено на посаду командира взводу до зарахування на дану посаду офіцера, оскільки посада командира взводу роти військової частини передбачає звання офіцера. Так, ВЧ НОМЕР_2 було отримано наказ №216-РС від 17.12.202 року ВЧ НОМЕР_1 про звільнення із займаної посади та призначення на посаду, відносно позивача ОСОБА_1 . На підставі наказу №216-РС від 17.12.2022 року було видано наказ №411 від 21.12.2022 року ВЧ НОМЕР_2 про виключення зі списків військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 та призначення його на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 , у зв`язку з звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу з штатно-посадовою категорією «старший лейтенант» та «молодший лейтенант». З вказаних обставин, відповідача-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Позивач своїм правом щодо надання відповідей на відзиви на позовну заяву до теперішнього часу не скористався.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідачів, викладену у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 31.12.2021 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового та сержантського складу.
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.09.2022 року №215-РС, головного сержанта ОСОБА_1 увільнено з посади командира гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки НОМЕР_6 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_7 окремої бригади територіальної оборони та призначено командиром взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу 179 батальйону резерву, ВОС - 0210003. Призначено на вищу посаду у порядку просування по службі з штатно-посадовою категорією «старший сержант» на «старший лейтенант».
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.09.2022 року №212 головного сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.09.2022 року №125-РС на посаду командира взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 , який прибув із ВЧ НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 , з 22.09.2022 року зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 , на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 23.09.2022 року і вважати таким, що з 22.09.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3 440 грн. на місяць, штатно-посадова категорія «старший лейтенант», ВОС-0210003.
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.12.2022 року №216-РС головного сержанта ОСОБА_1 звільнено з посади головного сержанта командира взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 та призначено командиром стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 , ВОС - 100182а. Призначено на іншу посаду у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу з штатно-посадовою категорією «старший лейтенант» та «молодший сержант».
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.12.2022 року №411 головного сержанта ОСОБА_1 , командира 3 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.122022 року №216-РС на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 21.12.2022 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення 22.12.2022 року.
22.12.2022 року позивач звернувся з рапортом до командира ВЧ НОМЕР_9 стосовно правових підстав переміщення його на нижчу посаду.
Листом командира ВЧ НОМЕР_1 від 10.01.2023 року №1542/290 було повідомлено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.12.2022 р. №216-РС на підставі абзацу 2 пункту 104 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (зі змінами) позивача було призначено на вакантну посаду сержантського складу. Крім того повідомлено, що в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон №2232-XI) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом, які вважаються військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває і на сьогодні.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.14 ст.2 Закону №2232-XI).
Указом Президента України від 10.12.2008 р. №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008).
Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Пунктом 12 Положення №1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Розділом IV "Призначення на посади та звільнення з посад" Положення №1153/2008 регламентовані питання призначання на посади, звільнення з посад, а також питання переміщення військовослужбовців по службі в межах однієї військової частини або різних військових частин, у тому числі в умовах особливого періоду та військового стану, граничні строки перебування на посадах, компетенція посадових осіб щодо видання відповідних наказів.
Відповідно до пп.1 п.81 Положення №1153/2008, призначення на посади здійснюється, зокрема, військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Пункт 82 Положення №1153/2008 визначає підстави призначення військовослужбовців на посади:
1) на вищі посади - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади:
- у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
- у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);
- для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;
- за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
- за сімейними обставинами - на особисте прохання;
- з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;
- у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;
- у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
- вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;
- у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;
- у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України.
- у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
- з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;
- за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;
- у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
- у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;
- у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
- вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;
- за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;
4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;
5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;
6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;
7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;
8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;
9) у разі запровадження нового військового звання.
Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.
Так, п.102 Положення №1153/2008 передбачено, що на посади сержантського і старшинського складу призначаються військовослужбовці, які отримали підготовку відповідного рівня у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах) та у військових частинах. Перелік посад, які не потребують при призначенні на них військової підготовки відповідного рівня, а також порядок проведення підготовки на спеціальних курсах, визначається Міністерством оборони України.
Особи рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), які мають бойовий досвід та не отримали підготовки відповідного рівня у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах) та у військових частинах, з урахуванням потреби доукомплектування Збройних Сил України в період дії воєнного стану можуть призначатися на посади сержантського і старшинського складу, за якими штатами воєнного часу передбачено військове звання до старшого сержанта (головного старшини) включно, з одночасним присвоєнням первинного військового звання сержантського і старшинського складу та з подальшим направленням на навчання у строки, що визначаються Міністерством оборони України.
Пунктом 104 Положення №1153/2008 передбачено, що особи сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або проходять службу у військовому резерві, мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли (у разі потреби) курс військової підготовки за напрямом, що відповідає профілю службової діяльності, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності можуть призначатися на посади, що підлягають заміщенню особами молодшого офіцерського складу. Призначення на посади молодшого офіцерського складу здійснюється наказом Міністра оборони України по особовому складу з одночасним прийняттям осіб сержантського і старшинського складу на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та присвоєнням їм первинного військового звання молодшого лейтенанта. Призначення осіб сержантського і старшинського складу на посади офіцерського складу проводиться за умови, що до досягнення граничного віку проходження військової служби їм залишився строк, який є більшим за строк контракту.
Особи сержантського і старшинського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають бойовий досвід та не мають вищої освіти, з урахуванням потреби доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду можуть призначатися на посади, що підлягають заміщенню особами молодшого офіцерського складу. Призначення таких військовослужбовців здійснюється наказами посадових осіб відповідно до номенклатури посад на період до призначення на ці посади офіцерів та за умови, що їм не будуть підпорядковані офіцери. Особи сержантського і старшинського складу, які займають посади офіцерського складу, можуть бути звільнені із займаних посад і призначені на посади сержантського і старшинського складу за підставами, визначеними підпунктами 3 та 7 пункту 82 цього Положення.
Разом із тим, абзацом 2 пункту 257 Положення №1153/2008 вказано, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 Положення №1153/2008, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
В силу п.112 Положення №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 Положення №1153/2008, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Таким чином суд зазначає, що після введення правового режиму воєнного стану військовослужбовці Збройних Сил України можуть бути переведені на нижчу посаду за рішенням командування та без згоди військовослужбовця, крім випадків, передбачених пунктом 112 Положення №1153/2008.
Судом встановлено, що спірний наказ №216-РС від 17.12.2022 року, прийнятий відповідно до пункту 82, 104 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (зі змінами).
У примітці наказу про призначення (переміщення) як на причину призначення вказано «у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу з шпк "старший лейтенант" на "молодший сержант"».
Позивач в позові зазначає, що положення підпункту 3 пункту 82 Положення №1153/2008 містять виключні підстави згідно із якими призначення військовослужбовців здійснюється на нижчі посади.
В свою чергу, відповідачі у відзивах на позов зазначають, що позивача призначено на іншу посаду на підставі підпункту 7 пункту 82 Положення №1153/2008.
Так, положення пункту 82 містять дев`ять підпунктів, кожен з яких передбачає різні, не залежні одна від одної підстави для призначення військовослужбовців на посади, зокрема підпункт 3 передбачає можливість призначення військовослужбовця на нижчі посаду лише у дев`яти випадках, які є виключними і тільки за наявності яких військовослужбовець може бути призначений на нижчу посаду.
Разом із тим, підпункт 7 пункту 82 передбачає можливість призначення військовослужбовця на посаду у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу.
Як вже зазначалося судом, абзацом другим пункту 257 вказаного розділу Положення №1153/2008 встановлено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
При цьому, судом не встановлено наявності обставин, наведених у пункті 112 Положення №1153/2008, які виключають можливість переведення позивача на іншу посаду без його згоди.
Отже, переміщення позивача з посади командира взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу ВЧ НОМЕР_2 на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 проведено з дотриманням норм законодавства.
Вищезазначені обставини та приписи нормативно-правових актів у сукупності свідчать про відповідність оскаржуваних наказів вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для їх скасування.
Таким чином, переміщення позивача відбулося відповідно до спеціальної норми п.257 Положення №1153/2008, який діє тимчасово, на період особливого періоду, зокрема воєнного стану, та передбачає можливість переміщення військовослужбовця без отримання його згоди на нижчу посаду відповідними керівниками з метою доукомплектування Збройних Сил України.
До повноважень суду не належить надання оцінки доцільності такого переміщенню військовослужбовців, тим більше під час воєнного стану в Україні.
При цьому, суд також враховує те, що під час воєнного стану в України в Збройних Силах України діють штати воєнного часу та відповідні ним номенклатури посад.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма