Справа № 638/5959/22
Суддя: Агапов Р. О.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5959/22
Провадження № 2-а/638/49/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

секретаря судового засідання Бондаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві, старшого лейтенанта поліції Коркача Анатолія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції Коркача А.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 15.10.2022 року інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві, старшим лейтенантом поліції Коркачем А.В. винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. У вказаній постанові відповідачем зазначено порушення п.2.9(в) Правил дорожнього руху України.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 15.10.2022 року, о 20:46 год. в м. Київ, вул. Кловський узвіз, 13/23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з державним номерним знаком, що не належить йому, чим порушив п.2.9(в) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки вона не містить жодних доказів порушення ним п.2.9(в) Правил дорожнього руху України.

Зокрема, зазначив, що обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності, оскільки державний номерний знак НОМЕР_1 належить автомобілю, яким керував позивач.

ОСОБА_1 також зазначає, що відповідачем не надано доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі до суду не з`явилися, повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник Департаменту патрульної поліції надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Вказала, що 15.10.2022 працівниками патрульної поліції був зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після перевірки документів поліцейськими було встановлено, що номерний знак НОМЕР_2 не належить автомобілю Lexus ES 350, яким керував позивач.

Також зазначила, що ОСОБА_1 здійснював керування з номерним знаком НОМЕР_2 , однак, як було виявлено інспекторами, і зазначено в постанові та реєстраційному документі на транспортний засіб, номерний знак автомобіля Lexus ES 350 - НОМЕР_1 . На підтвердження даного факту відповідачем додано до відзиву фото вчиненого правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.10.2022 інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві, старшим лейтенантом поліції Коркачем А.В. винесена постанова серії ЕАР №6029625 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 про те, що 15.10.2022 року, о 20:46 год. в м. Київ, вул. Кловський узвіз, 13/23, водій керував транспортним засобом Lexus ES 350 з державним номерним знаком, що не належить йому, чим порушив п.2.9(в) Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частина 6 статті 121 КУпАП(у редакції, яка діяла на момент винесення постанови) передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із постанови серії ЕАР № 6029625 від 15.10.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus ES 350 з державним номерним знаком, що не належить йому, чим порушив п.2.9(в) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (Далі Інструкція) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, відповідно до п.3 розділу VIII Інструкції строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб.

Суд зазначає, що відповідачами не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинене правопорушення (не надано відеозапис з портативного відеореєстратора).

Додане представником відповідача Департаменту патрульної поліції до відзиву фото не може бути належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки не підтверджує викладені у постанові обставини. Фото не містить будь яких даних щодо дати події, марки автомобіля, власника автомобіля тощо.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів. Посилання на пояснення свідків, здійснення відеофіксації або будь-які інші докази порушення, оскаржувана постанова не містить.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову в цій частині вимог.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Київ, інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві, старшого лейтенанта поліції Коркача Анатолія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 15.10.2022 Управління патрульної поліції в м. Києві про накладення адміністративного стягнення по справі, серії ЕАР №6029625 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Агапов