Справа № 540/185/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/185/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом керівника Херсонської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації (площа Свободи,1, м.Херсон, 73003) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи Міністерства культури та інформаційної політики України (вул.Івана Франка,19, м.Київ, 01601) про зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укласти з Херсонською обласною державною адміністрацією охоронний договір на будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , які є об`єктом культурної спадщини місцевого значення м.Херсон, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року №1768-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Херсонського окружного адміністративного суду звернувся керівник Херсонської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Міністерства культури та інформаційної політики України в якому просить:

зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) укласти з Херсонською обласною державною адміністрацією охоронний договір на будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , які є об`єктом культурної спадщини місцевого значення м.Херсон, на умовах i в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768;

стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Херсонської обласної прокуратури (р/р 2291, , МФО 820172, банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір у сумі 2481 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 протягом 1 місяця з моменту набуття права власності на пам`ятку культурної спадщини місцевого значення зобов`язана була укласти з позивачем охоронний договір. Також, у договорі купівлі-продажу будівель і споруд по АДРЕСА_2 було зазначено, що вказаний будинок є пам`яткою архітектури місцевого значення та покупець, тобто ОСОБА_1 , зобов`язана укласти охоронний договір. Обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини і саме від власника повинна виходити ініціатива укладення охоронного договору. Відповідачем не виконано покладеного на неї обов`язку, що слугувало підставою звернення до суду.

Стверджується, що у згаданих правовідносинах органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції, є Херсонська обласна державна адміністрація, яка не вживає дієвих заходів на захист інтересів держави. Розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації № 840 від 10.12.2013 визначено, що функції органу охорони культурної спадщини виконує Управління містобудування та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації, яке не вживає дієвих заходів, спрямованих на забезпечення виконання вимог чинного законодавства України, збереження та відновлення пам`ятки місцевого значення, зокрема, шляхом пред`явлення позову зобов`язального характеру. За загальним правилом, звернення суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічного права) з позовом до суб`єкта приватного права відбувається з метою ефективного захисту суспільних інтересів (охоронюваного законом інтересу). Повноваження Херсонської обласної адміністрації на звернення до суду із позовними вимогами щодо усунення порушень у сфері охорони культурної спадщини шляхом зобов`язання укласти охоронний договір та привести пам`ятку національного значення до належного стану не передбачені КАС України або іншим законом. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення належного позивача до суду свідчить про те, що орган виконавчої влади неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Посилаючись на викладені обставини, позивач стверджує про законність підстав для звернення до суду із даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року було відкрито провадження у справі №540/185/22.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

13.03.2023 року адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа №540/185/22 передана на розгляд головуючому судді Єфіменк К.С.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року прийняти до свого провадження адміністративну справу №540/185/22, та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Херсонська обласна державна адміністрація надіслала до суду пояснення, в яких просить задовольнити позовні вимоги повністю. Зазначає, що за правилами статті 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" на власників об`єктів культурної спадщини чи їх частин покладений обов`язок укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та власника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акту органу охорони культурної спадщини, яким покладеться на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської обласної ради народних депутатів від 21.09.1990 № 154 виконавчий комітет вирішив взяти на державний облік і під державну охорону пам`ятки архітектури та містобудування, історії і мистецтва, розташовані на території області згідно із Додатком 1.

Згідно Додатку 1 до рішення від 21.09.1990 № 154 будівлі № 36 по вул. Грецькій (Леніна) у місті Херсон надано статус пам`ятки архітектури під охоронним № 23058-Хр.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 15.10.2020 №2197 занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини, які перебувають на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України "Про охорону культурної спадщини" у Херсонській області згідно із переліком, відповідно до додатку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 15.10.2020 № 2197 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», будинок по АДРЕСА_2 (датування - 1900 рік), занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення як «Особняк П. Соколова» (пам`ятка архітектури) під охоронним № 23058-Хр.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 1257 від 18.12.2020, є власником будівлі літ. «А» загальною площею 1299,9 кв. м. по АДРЕСА_2 . Попередній Власник - ТОВ «Україна-Сервіс».

Відповідно до пункту 1.5 договору купівлі-продажу № 1257 від 18.12.2020 будівлі по АДРЕСА_2 , укладеного між ТОВ «Україна-Сервіс» та ОСОБА_1 , Відповідачку повідомлено, що майно внесено до переліку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення як « ОСОБА_2 » під охоронним № 23058-Хр та попереджено про обов`язок укладання новим власником охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини з органом охорони культурної спадщини Херсонської обласної державної адміністрації відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року № 1768 «Про затвердження порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини».

Відповідно до деталізованої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником даного об`єкту є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу №1257 від 18.12.2020. Попередній власник - ТОВ «Україна-Сервіс».

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації, що було направлено на адресу Херсонської обласної прокуратури від 31.03.2021 за вх.№ 8486-21 встановлено, що на вказаний об`єкт культурної спадщини власниця не оформила охоронний договір з Херсонською обласною державною адміністрацію.

Також, згідно листа Управління містобудування та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації, отриманого Херсонською окружною прокуратурою, від 23.06.2021 за вх. № 7662-21 охоронний договір на частину пам`ятки архітектури станом на 02.06.2021 не оформлено.

Херсонською окружною прокуратурою 11.11.2021 повторно направлено запит на адресу Херсонської обласної державної адміністрації щодо оформлення охоронного договору та згідно відповіді від 01.12.2021 за вхідним №20811-21 Охоронний договір на пам`ятку архітектури ОСОБА_1 станом на 30.11.2021 не оформлено

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 протягом 1 місяця з моменту набуття права власності на пам`ятку культурної спадщини місцевого значення зобов`язана була укласти з позивачем охоронний договір.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо підстав для задоволення позову, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Конституцією України, зокрема, статтею 54 передбачено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 № 1805-ІІІ (далі - Закон № 1805-ІІІ).

За Преамбулою цього Закону об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону № 1805-ІІІ об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Охорона культурної спадщини - це система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

За змістом п.17 ч.1 ст.6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам`ятки.

За змістом ч.1, ч.3 та ч.4 ст.24 Закону № 1805-ІІІ усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору (ч.1 ст.24 Закону № 1805-ІІІ).

Статтею 25 Закону № 1805-ІІІ визначено, що надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.

Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.

Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечити збереженість пам`яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

Пунктом 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі - Порядок № 1768) передбачено, що, власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

При цьому охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована (п. 1 Порядку №1768).

Водночас, у пункті 5 Порядку №1768 зазначено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`ятко-охоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Таким чином, із аналізу положень Закону № 1805-ІІІ та Порядку № 1768 слідує, що юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1805-ІІІ консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 1.5 договору купівлі-продажу № 1257 від 18.12.2020 будівлі по вул. Грецькій, 36 у м. Херсоні, укладеного між ТОВ «Україна-Сервіс» та ОСОБА_1 , Відповідачку повідомлено, що майно внесено до переліку пам`яток містобудування та архітектури місцевого значення як « ОСОБА_2 » під охоронним № 23058-Хр та попереджено про обов`язок укладання новим власником охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини з органом охорони культурної спадщини Херсонської обласної державної адміністрації відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 20001 року № 1768 «Про затвердження порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини»..

Втім, всупереч вищевказаним нормам законодавства відповідачем з моменту набуття права власності на будівлю по АДРЕСА_2 й станом на сьогодні не виконано обов`язку з укладення охоронних договорів з органом охорони культурної спадщини на вказану пам`ятку архітектури.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17 триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, на дату звернення прокурора до суду з позовом порушення вимог закону з боку відповідача порушення не припинило існувати, що дає підстави для звернення до суду.

Зважаючи на викладені обставини, а також на те, що правопорушення у вигляді не укладення охоронних договорів, допущене відповідачем, є триваючим, на теперішній час відповідач зобов`язаний укласти охоронні договори на будівлю по АДРЕСА_2 з Херсонською обласною державною адміністрацією, як уповноваженим органом з охорони культурної спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 укласти охоронні договори.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. З Конституції України); для здійснення такої діяльності органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

У постанові від 15.07.2019 у справі № 420/5625/18 Верховний Суд дійшов висновку, що під судовим захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Право суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване ст. 54 Конституції України.

У даному спорі приватне право (інтерес) відповідача ОСОБА_1 протиставляється публічному інтересу, який виражається у збереженні та охороні історико-культурної спадщини.

Відтак, забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання відповідачем вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом України "Про охорону культурної спадщини".

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 826/12524/18.

Отже, державний інтерес у цій справі полягає у зупиненні порушень відповідачем пам`ятко-охоронного законодавства шляхом укладення нею охоронного договору на будівлю по АДРЕСА_2 з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлення прокурором позову зобов`язального характеру є ефективним способом захисту інтересів держави, що спрямований на реалізацію державою примусу щодо виконання вимог Основного Закону, відтак, задовольняє позовні вимоги повністю.

У позовній заяві керівник Херсонської окружної прокуратури просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов керівника Херсонської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації (площа Свободи,1, м.Херсон, 73003) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи Міністерства культури та інформаційної політики України (вул.Івана Франка,19, м.Київ, 01601) про зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укласти з Херсонською обласною державною адміністрацією охоронний договір на будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , які є об`єктом культурної спадщини місцевого значення м.Херсон, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року №1768 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) укласти з Херсонською обласною державною адміністрацією охоронний договір на будівлі та споруди по вул. Грецька (Леніна), 36 в м.Херсон, які є об`єктом культурної спадщини місцевого значення м.Херсон, на умовах i в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко