Справа № 214/2245/23
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2245/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 квітня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

представника позивача Чернати А.С., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідач адвоката Козиревич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

встановив:

позивач ГУ ДМС звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача громадянина російської федерації ОСОБА_1 та просить суд продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства відповідача терміном на 6 місяців, 05.04.2023 по 05.10.2023, посилаючись на відсутність можливості ідентифікувати особу відповідача для встановлення його особистості та надання додаткового часу для подальшого збору відомостей про встановлення особи відповідача та видворення за межі України. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідач востаннє здійснив в`їзд в Україну у 2011 року за паспортним документом громадянина рф в особистих справах та з- того часу з України не виїжджав. 21ж.06.2022 до Саксаганського відділу ГУ ДМС був доставлений відповідач для прийняття рішення про примусове повернення з України, стосовно якого було складено протокол за ч. 1 ст. 261 КУпАП. Згідно пояснень ОСОБА_1 , він прибув до України у 2011 році та проживає по АДРЕСА_1 . Законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, пов`язаних з перебуванням його на території України, відсутні. До органів влади для офіційного оформлення свого статусу останній не звертався. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 203 КУпАП та 22.06.2022 прийнято рішення № 3 про примусове повернення за межі України до країни походження громадянина рф ОСОБА_1 та зобов`язано залишити територію України у термін до 20 липня 2022 року. Рішенням суду від 05 жовтня 2022 року за позовом ГУ ДМС ухвалено примусово видворити за межі території України ОСОБА_1 . Затримано відповідача та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців з метою забезпечення видворення за межі території України. З метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, 11.10.2022 ГУ ДМС направлено листа до Міністерства закордонних справ України, яке листом від 06.07.2022 роз`яснило про припинення дипломатичних відносин з росією та відсутність можливості у сприянні підтвердження особи. На неодноразові запити ГУ ДМС було лише з`ясовано, що ОСОБА_1 був зареєстрований по АДРЕСА_2 до 14.09.1989 та вибув до м. Москва. Тому з метою встановлення особи відповідача, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року доручено Державній установі «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в приміщенні цього суду, за участю у ній відповідача ОСОБА_1 .. Зобов`язано Державну установу «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні, ДМС» забезпечити участь адвоката, як представника громадянина рф ОСОБА_1 , для надання йому професійної правничої допомоги протягом розгляду даної адміністративної справи.

У судовому засіданні представник позивача Черната А.С. на вимогах наполягала з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував.

Представник відповідача адвокат Козиревич О.С. проти вимог заперечувала, оскільки такі вимоги порушують положення Європейської конвеції з прав людини.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22 вересня 2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

Частина 1 статті 30 Закону №3773-VI, встановлює, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частина одинадцята статті 289 КАС України передбачає, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частини дванадцята та тринадцята статті 289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Юридичний аналіз конструкцій даних норм щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації. Але в будь-якому випадку повинна існувати така умова як примусове видворення.

Так, рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року ухвалено примусового видворити за межі України громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допущено рішення у цій частині до негайного виконання. Ухвалено затримати громадянина рф ОСОБА_1 та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця чи особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та (або) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

З наведеного вбачається, що інформація щодо іноземця чи особи без громадянства та документи, які необхідні для його ідентифікації мають бути надані саме з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що приїхав у 2011 році, щоб допомогти своєму хворому батьку, який невдовзі помер. Залишилася мати, яка хворіла та згодом теж померла. Станом на 22.06.2022 він проживає, де прийдеться, у родичів, подруги. Має сестру громадянку Україи ОСОБА_2 та бажає отримати громадянство України.

За повідомленням Міністерства закордонних справ від 06.07.2022, через повномасштабну агресію рф проти України, дипломатичні відносини між країнами розірвані, діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена, що унеможливлює будь-якого сприяння у підтвердженні особи і докумен6туванні громадян країни-агресора та/, відповідно, розгляд направлених до МЗС звернень.

За відомостями Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 16.01.2023, ОСОБА_1 згідно адресної картки до 14.09.1989 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак знятий з реєстрації у зв`язку з вибуттям до м. Москви.

Інші відомості про особу ОСОБА_1 відсутні.

Приписи частини першої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначають, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

При цьому в силу положень частини п`ятої статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з абзацом 1 частини четвертої статті 30 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визнаний в Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1 розділу VІ Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Разом з цим, положеннями пункту 6 цієї Інструкції регламентовано, що строк затримання іноземців, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

Проте, у разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше ніж до вісімнадцяти місяців.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, шляхом надсилання запитів до консульств та посольств ймовірного громадянства відповідача, згідно його пояснень, однак встановити його громадянство не вдалось, інші дані про ідентифікацію відповідача, останнім не надано.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається наявність підстав для задоволення позову з метою ідентифікації особи ОСОБА_1 для подальшого виконання рішення суду про примусове видворення за межі України.

Частинами 1, 2 статті 371 КАС України встановлено негайне виконання рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

У даному переліку відсутнє негайне виконання рішення про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Керуючись ст. 289 КАС України, суд

ухвалив:

позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задовольнити.

Продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 05.04.2023 про 05.10.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Суддя С.І. Сіденко

.