Справа № 420/17946/22
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
05 квітня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія №10» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія №10», в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог від 03.03.2023 року, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні;
- стягнути з Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу при звільненні в розмірі 209 752,78 грн.;
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» компенсації за 44 доби невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2021 рік та за 15 діб невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2022 рік;
- стягнути з Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 компенсацію за 44 доби невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2021 рік та за 15 діб невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2022 рік у сумі 99 082,83 грн.;
- стягнути з Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 285 218,57 грн.;
- стягнути з Державної установи «Дар?ївська виправна колонія (№10)» на користь ОСОБА_1 5000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу у Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10». Наказом в.о. начальника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» від 11.05.2022 року №43/ос позивача на підставі п.7 статті 77 ЗУ «Про національну поліцію» було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі за власним бажанням. При цьому у наказі визначено, що вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільнені складає 19 років 09 місяців 19 днів. Також у наказі встановлено відповідно до п.10 статті 93 ЗУ «Про національну поліцію» провести позивачу виплату компенсації за 44 доби невикористаної чергової відпустки за 2021 року та 15 діб невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2022 рік.
Разом з тим, як стверджує позивач, йому вищезазначені виплати відповідачем виплачено не було, що зумовило його звернутися до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 06.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Дар`ївська виправна колонія №10» було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.
Водночас суд зазначає, що приписами ч. 4 ст. 9 КАСУ визначений обов`язок суду вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно частини 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.
Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 3 цієї ж статті КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Згідно положень ч.ч.6-9 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу у Державній установі «Дар`ївська виправна колонія №10».
Наказом в.о. начальника Державної установи «Дар`ївська виправна колонія (№10)» від 11.05.2022 року №43/ос позивача на підставі п.7 статті 77 ЗУ «Про національну поліцію» було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі за власним бажанням.
При цьому у наказі визначено, що вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільнені складає 19 років 09 місяців 19 днів.
Також у наказі встановлено відповідно до п.10 статті 93 ЗУ «Про національну поліцію» провести позивачу виплату компенсації за 44 доби невикористаної чергової відпустки за 2021 року та 15 діб невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2022 рік.
Разом з тим, як стверджує позивач йому вищезазначені виплати відповідачем виплачено не було, що зумовило його звернутися до суду з даним адміністративним позовом.
При цьому з листа Державної установи «Дар`ївська виправна колонія №10» від 02.11.2022 року №75/ВС вбачається що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 31.05.2022 року №1060/7 для забезпечення соціального захисту персоналу визначено державну установу «Кропивницький слідчий ізолятор» розпорядником коштів державної установи «Дар`ївська виправна колонія №10» в частині проведення розрахунково-касових операцій з оплати праці за травень 2022 року.
З огляду на вищезазначене, судом під час розгляду даної адміністративної справи було виявлено необхідність у витребуванні додаткових письмових доказів по справі, зокрема, у Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» належним чином засвідчених доказів щодо нарахування ти виплати ОСОБА_1 при звільненні зі служби одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби при звільненні, а також компенсації за 44 доби невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2021 рік та за 15 діб невикористаної чергової щорічної основної відпустки за 2022 рік.
При цьому суд зазначає, що підготовка та надсилання витребуваних судом документів може зайняти певний час. Сторонам при надісланні цих доказів також повинна бути забезпечена можливість для ознайомлення із доказами, які стосуються спірних правовідносин.
Водночас суд зазначає, що статтею 258 КАС України встановлені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, суд зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
Статтею 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення. Положення цієї норми передбачає обов`язок суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання необхідних суду доказів. При цьому зазначена норма також передбачає умову - коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до спірних правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На другій стадії процесу правозастосування, а саме при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено, що є прогалиною в законодавстві.
Способи ж подолання прогалин - це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити ситуацію, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосування в такому разі долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.
Частиною 2 ст. 241 КАС України визначено, що всі процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, а також клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5-11, 77, 80, 90, 236, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд, -
Роз`яснити Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 149 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України виключно з підстав зупинення провадження у справі.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.