Справа № 480/1916/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2023 року Справа № 480/1916/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1916/23
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у призначенні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як на сім`ю загиблого внаслідок нещасного випадку у зв`язку із смертю її чоловіка ОСОБА_2 у встановленому порядку.
2. Зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення, нарахування та виплати на користь позивачки страхової суми у зв`язку зі смертю її чоловіка внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.01.2020 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , але як сім`я проживали ще раніше, з початку 2019 року, в шлюбі народжена спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Чоловік був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а позивачка - по АДРЕСА_2 , однак подружжя орендували житлову квартиру за адресою АДРЕСА_3 , де фактично проживали як сім`я і мали спільний побут, безперервно проживали разом. Квартиру орендовано згідно договору на 5 років і проживали там на час звернення до суду вже 4 роки, що підтверджується довідкою №-16 від 15.07.2022 року, виданою органом місцевого самоврядування, а також копією договору оренди житлової квартири від 01.03.2019 року.
ОСОБА_2 був офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_4 на посаді вальника лісу, працював в складі робочої бригади по заготівлі лісової продукції.
01.08.2022 року чоловік знаходився на роботі разом з іншими працівниками, в лісовому масиві ДП Охтирське ЛГ, Солтатське лісництво, квартал №-55, виділ 1, між селами Новоукраїнка та Печени.
Під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок, внаслідок чого ОСОБА_2 від отриманої виробничої травми помер на місці події, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, довідкою про причину смерті.
За вказаним фактом відповідною комісією під керівництвом Управління Держпраці проведено спеціальне розслідування, про що складено Акт розслідування нещасного випадку від 26.10.2022 року.
В січні 2023 року позивачка звернулася з письмовою заявою до ГУ ПФУ в Сумській області, якому з 01.01.2023 року делеговані функції управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо прийняття рішень по виплаті страхової виплати відповідно до частини 6 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Листом від 15.02.2023 року ГУ ПФУ в Сумській області відмовлено у призначенні одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку у зв`язку з відмінністю між реєстрацією місця проживання чоловіка та дружини як члена сім`ї з посиланням на підзаконний акт - пункт 5 постанови Правління фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, який фактично суперечить Закону України.
Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, містить чіткий перелік документів, які являються підставою для виплати вказаної одноразової допомоги, і він не містить вимог щодо реєстрації місця проживання членів сім`ї.
Вказаний закон кореспондується і з Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.
Вважаючи, що лист-відмова ГУ ПФУ в Сумській області від 15.02.2023 року порушує норми чинного законодавства, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 07.03.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що 30.01.2023 позивач звернулась до головного управління із заявою, в якій просила призначити одноразову виплату на сім`ю по втраті годувальника ОСОБА_2 у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
Головне управління листом 15.02.2023 № 1800-0202-8/6512 повідомило позивача про відсутність підстав для призначення вищевказаної виплати, оскільки Охтирським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області за результатами розгляду поданих позивачем документів, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, оскільки реєстрація місця проживання позивача та доньки позивача не співпадає з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.
Відповідач також у відзиві зазначив, що з 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.09.2022 № 2620, яким внесені зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 № 1105 (далі - Закон № 1105).
Так, зокрема, частинами 1 статей 4 та 5 Закону № 1105 визначено, що уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України, на територіальні органи якого покладено завдання здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1467 Про затвердження Порядку здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області (далі - головне управління) прийнято в повному обсязі справи про страхові виплати на виробництві потерпілих та осіб, які мають право на страхові виплати у разі втрати годувальника, від управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області.
Справа про страхові виплати по втраті годувальника у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що стався 01.08.2022 у ФОП ОСОБА_4 з ОСОБА_2 , була сформована 30.11.2022 Охтирським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області.
Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 3 статті 41 та частини 6 статті 42 Закону № 1105 (в редакції, чинній на дату призначення страхових виплат) Охтирським відділенням управління було призначено щомісячну страхову виплату ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочці потерпілого, як дитині, яка не досягла 16 років в розмірі 2106,65 грн та ОСОБА_1 - дружині потерпілого, яка не працює та доглядає дитину потерпілого, яка не досягла восьмирічного віку в розмірі 2106,65 грн з дати смерті потерпілого - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дочці та дружині було призначено одноразову допомогу як особам, які перебували на утриманні потерпілого по 52 000,00 грн кожній.
Відповідно до частини 6 статті 42 Закону № 1105 (в редакції, чинній на дату призначення страхових виплат) визначено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Пунктом 5.1 частини V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 передбачено, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.
Відповідно до наявних документів у справі про страхові виплати потерпілого ОСОБА_2 реєстрація місця проживання його дружини ( ОСОБА_1 ) та реєстрація місця проживання його дочки ( ОСОБА_3 ) не співпадає з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого, а саме:
- в довідці про реєстрацію місця проживання № 602/15-13, виданої відділом з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Охтирської міської ради, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ;
- в довідці від 23.11.2022 № 13, виданої Квартальним комітетом Восьма сотня, адреса мешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 ;
- в акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 01 серпня 2022 року з ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4 , затвердженого першим заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області Євгеном Бондарем 27.10.2022, місце проживання та реєстрації потерпілого ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .
Таким чином, враховуючи вищезазначені норми законодавства та наявні у справі документи, підстави для призначення одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відсутні.
Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 61-63).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 11.01.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 13).
Також, судом встановлено, що відповідно до довідки № 772 від 02.10.2019, виданої Чернеччинською сільською радою, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12), а відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 602/15-13 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).
26.10.2022 Управлінням Держпраці в Сумській області складено акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 01.08.2022 р. в ФОП ОСОБА_4 щодо нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 , в результаті якого останній від отриманої виробничої травми помер на місці події (а.с. 20-25).
30.01. 2023 року позивачка звернулася з письмовою заявою до ГУ ПФУ в Сумській області про призначення одноразової виплати на сім`ю по втраті годувальника ОСОБА_2 у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (а.с. 72, звор.бік).
Головне управління Пенсійного фонду України листом 15.02.2023 № 1800-0202-8/6512 повідомило позивача про відсутність підстав для призначення вищевказаної виплати, оскільки Охтирським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Сумській області за результатами розгляду поданих позивачем документів, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, оскільки реєстрація місця проживання позивача та доньки позивача не співпадає з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого (а.с. 7).
Не погодившись з відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105).
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1105 з 01.01.2023 уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.
Згідно ч.4 розділу VІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1105 установлено, що нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування України діють до затвердження відповідних рішень Пенсійним фондом України.
Статтею 30 Закону №1105 визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Відповідно до ч.3 ст.30 Закону №1105 підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Згідно п.2 ч.7 статті 30 Закону №1105 страхові виплати складаються із, зокрема, страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).
Частиною шостою статті 42 Закону №1105 (в редакції станом на дату настання нещасного випадку) встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону №1105 для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Згідно з частинами першою, другою статті 44 №1105 Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Відповідно до статті 45 Закону №1105-ХІV фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце:

1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку;

2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок;

3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку.

Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

З метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, керуючись статтями 7, 36, 37, 39, 41-48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», правління Фонду соціального страхування України постановило затвердити Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

Наведений Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі - Порядок №11).

Пунктом 1.2. Порядку №11 встановлено, що у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право, виплачуючи, зокрема, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Зі змісту пунктів 1.3, 1.4 Порядку № 11 випливає, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Відповідно до пункту 5.1. Розділу V Порядку №11 для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються:

заяви (колективна чи індивідуальні), для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою;

копії паспорта;

копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого);

довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу).

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач подала відповідачу заяву про призначення як члену сім`ї одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та відповідний пакет документів, а також на підтвердження факту спільного проживання зокрема подала: довідку про реєстрацію місця проживання № 602/15-13, виданої відділом з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Охтирської міської ради, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; 2) довідку від 23.11.2022 № 13, виданої Квартальним комітетом Восьма сотня, адреса мешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 ; акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 01 серпня 2022 року з ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4 , затвердженого першим заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області Євгеном Бондарем 27.10.2022.

Отже, з вищенаведеного слідує, що позивач подала відповідачу вищенаведені документи для отримання допомоги, однак відповідач рішення у формі постанови не прийняв та відмовив листом від 15.02.2023 за № 1800-0202-8/6512 у виплаті такої допомоги.

При цьому, відповідач відмовив у такій виплаті внаслідок різної адреси реєстрації місця проживання позивача із померлим чоловіком.

З приводу цього суд звертає увагу на те, що позивач подав заяву про отримання одноразової допомоги як член сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві. Тобто, для отримання такої допомоги необхідно подати заявнику документи, крім інших документів, які визначені положеннями вищенаведеного законодавства, докази проживання заявника із потерпілим на момент смерті однією сім`єю.

При цьому, суд зазначає, що місце реєстрації проживання не є єдиним та безпосереднім доказом проживання заявника з потерпілим однією сім`єю на момент його смерті.

Тобто, для отримання дозволу на виплату спірної допомоги позивачу, крім інших документів, необхідно було подати документи, крім інших документів, які підтверджують факт проживання із чоловіком на момент його смерті однією сім`єю. Однак відповідач не запропонував позивачу подати такі документи, а відразу відмовив листом у виплаті спірної допомоги.

Суд ще раз звертає увагу на те, що рішення про страхову виплату або про відмову у такій виплаті відповідно до частини другої статті 44 Закону №1105 приймається у формі постанови, а не листа.

На думку суду, орган соціального страхування листом має можливість, зокрема, запропонувати заявнику подати додаткові документи для отримання соціальної виплати, а не вирішувати питання про виплату чи про відмову у такій виплаті.

З приводу поданих суду доказів про проживання позивача разом із чоловіком на момент його смерті, а саме договору оренди житлового приміщення від 01.03.2019, довідки Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 15.07.2022 №16, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

На думку суду, для підтвердження факту проживання однією сім`єю з потерпілим заявнику необхідно подати довідку житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідку виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні. Тобто, довідка про склад сім`ї померлого, видана житлово-експлуатаційною організацією чи виконавчим органом ради є самостійним та достатнім доказом проживання з померлим однією сім`єю.

Відтак, одним із доказів факту проживання однією сім`єю з потерпілим є довідка, Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 15.07.2022 №16, за даними якої чоловік ОСОБА_2 до дня смерті проживав та вів спільне господарство зі позивачкою та неповнолітньою донькою.

На думку суду, такі докази є належними доказами, що підтверджують місце фактичного проживання позивачки та померлого ОСОБА_2 .

Отже, оскільки чоловік позивачки помер внаслідок нещасного випадку на виробництві і вони разом проживали однією сім`єю до самої його смерті, то суд вважає, що позивачка має право на отримання від відповідача одноразової допомоги як член сім`ї потерпілого відповідно до вищезазначених положень ч.6 ст.42 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому суд дійшов висновку, що відмова в призначенні та виплаті такої допомоги є протиправною.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у призначенні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як на сім`ю загиблого внаслідок нещасного випадку у зв`язку із смертю її чоловіка ОСОБА_2 у встановленому порядку та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення, нарахування та виплати на користь позивачки страхової суми у зв`язку зі смертю її чоловіка внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у призначенні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як на сім`ю загиблого внаслідок нещасного випадку у зв`язку із смертю її чоловіка ОСОБА_2 у встановленому порядку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2023 про призначення, нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 страхової суми у зв`язку зі смертю її чоловіка внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук