Справа № 300/1291/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2023 р. справа № 300/1291/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області
про стягнення податкового боргу в сумі 94 037 гривень 78 копійок,
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі, також - позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) 30.03.2021 звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі, також - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 94 037 гривень 78 копійок.
Підставою звернення до суду слугувала реалізація позивачем приписів пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, зумовлена бездіяльністю відповідача щодо сплати зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018-2020 роки.
З метою встановлення місця реєстрації відповідача, судом 31.03.2021 направлено запит до органу державної влади, підприємства, установи, організації, щодо доступу до персональних даних Управління ДМС України в Івано-Франківській області відділу обліку та моніторингу щодо інформації про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с. 38).
Від Управління ДМС України в Івано-Франківській області відділу обліку та моніторингу надійшла відповідь про те, що відповідно до їхніх відомостей, місце реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 (а.с. 42, 48).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с. 43-44). Пунктом 5 даної ухвали судом зобов`язано позивача уточнити актуальність зазначеної у позовній заяві адреси зареєстрованого місця проживання відповідача та підтвердити узгодженість його податкових зобов`язань, шляхом надання суду належним чином оформленого письмового обгрунтування, із посиланням на відповідні письмові докази, наявності підстав для направлення поштової кореспонденції із податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала про відкриття провадження у відповідності до частини 10 статті 171 КАС України направлена сторонам із дотриманням вимог статті 126 КАС України.

На адресу суду 26.04.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява в якій відповідач просить зобов`язати позивача направити на його адресу примірник позовної заяви з додатками на встановлену судом адресу проживання, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 51-52).

Ухвалою суду від 29.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом: - подання доказу надіслання відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви з доданими документами за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 , підтвердженою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 55-56).

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунуто (а.с. 63-64).

ГУ ДПС в Івано-Франківській області 21.05.2021 надіслало на адресу суду письмові пояснення в яких зазначило, що на момент винесення податкових повідомлень-рішень від 31.05.2018 поштова адреса відповідача, яка обліковувалася та була відома в базі даних позивача була саме адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 25.05.2021 продовжено розгляд адміністративної справи №300/1291/21 за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 94 037,78 грн та повторно направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження від 05.04.2021 на адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , для її виконання, в частині реалізації права на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження від 05.04.2021 та ухвалу від 25.05.2021 направлено відповідачу на адресу, зазначену Управлінням ДМС України в Івано-Франківській області відділу обліку та моніторингу та отримано про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 108).

Повторно надіслана ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 16.04.2021, про що свідчить особистий підпис останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 50).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який отримано судом 27.05.2021 (а.с. 77-79 та зворотна сторона) в якому вказав, що податкові повідомлення-рішення, які зазначив позивач у позовній заяві направлені не за адресою, за якою він проживає. Також зазначив, що вказані податкові повідомлення-рішення ним оскаржені у судовому порядку та ухвалою від 10.03.2021 відкрито провадження у справі за №300/508/21, проте станом на час подання відзиву справа не розглянута, отже оскаржувані ГУ ДПС в Івано-Франківській області податкові повідомлення-рішення є неузгодженими, отже позовна вимога передчасна. Просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Ухвалою суду від 03.06.2021 зупинено провадження в даній адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення в дохід місцевого бюджету податкового боргу в розмірі 94 037 гривень 78 копійок - до набрання законної сили судовим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №300/508/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0-0917 від 31.05.2018, №0-0917 від 31.05.2018, №0-0917 від 15.05.2019, №0-0917 від 15.05.2019, №0-0917 від 14.05.2020, №0-0917 від 14.05.2020 (а.с. 101-102).

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області направило на адресу суду відповідь на відзив за №496/09-19-20-02 від 10.06.2021, отриману судом 10.06.2021, в якій позивач не погоджується із викладеними твердженнями відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що ОСОБА_1 порушив норми податкового законодавства та допустив податковий борг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, визначених податковими повідомленнями-рішеннями. Позивач зазначає, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та ІТС «Податковий блок» ОСОБА_1 володіє на праві власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 594,6 кв.м, та на праві спільної часткової власності 1/3 квартири, загальною площею 43 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 . Даний факт не спростовується та не заперечується відповідачем. Позивачем також звернено увагу суду на те, що на момент підготовки матеріалів до суду про стягнення податкового боргу відповідач був зареєстрований за адресою по АДРЕСА_3 , а тільки 07.12.2020 подав до контролюючого органу заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. Отже, на момент винесення та направлення податкових повідомлень-рішень, відомою поштовою адресою була АДРЕСА_3 . Також спростовано позивачем як недостовірні твердження відповідача щодо не направлення йому податкової вимоги, оскільки після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру в контролюючому органі податкова вимога направляється (вручається) платнику податків, а корінець податкової вимоги долучається до справи платника податків, як доказ, копія корінця податкової вимоги форми «Ф» від 02.10.2018 за №55663-52 міститься в матеріалах позовної заяви. З огляду на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 94 037,78 грн.

Від представника позивача 28.03.2023 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі так як рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зазначене рішення набрало законної сили 01.11.2022 (а.с. 117-118).

Ухвалою суду від 30.03.2023 поновлено провадження в даній адміністративній справі (а.с. 120-121).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню зважаючи на такі обставини.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та ІТС «Податковий блок» ОСОБА_1 володіє на праві власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 594,6 кв.м. та на праві спільної часткової власності 1/3 квартири, загальною площею 43 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 33-35).

Позивачем щодо ОСОБА_1 винесено податкові повідомлення-рішення форми Ф від 31.05.2018 №0-0917 на суму 30 361,11 грн (за звітній період 2017 року); від 31.05.2018 №-0917 на суму 129,23 грн (за звітній період 2017 року); від 15.05.2019 №0-0917 на суму 31 237,32 грн (за звітній період 2018 року); від 15.05.2019 №0-0917 на суму 150,36 грн (за звітній період 2018 року); від 14.05.2020 №0-0917 на суму 31 991,23 грн (за звітній період 2019 року); від 14.05.2020 №0-0917 на суму 168,53 грн (за звітній період 2019 року) (а.с. 9, 10, 13, 14, 17, 18), якими визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018-2020 роки в загальній сумі 94 037,78 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися відповідачем в судовому порядку до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (справа №300/508/21). Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 в справі № 300/508/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, за № 2755-VI від 02.12.2010 року, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, оскільки судове рішення за №300/508/21 набрало законної сили 01.11.2022, то вказане податкове зобов`язання вважається узгодженим.

Вищеперераховані податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачу на його податкову адресу, про що свідчать довідки ПАТ Укрпошта про причини повернення/досилання поштового відправлення з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11, 15, 19-20) та згруповані поштові відправлення листів (а.с. 12 та зворотна сторона, а.с.16 та зворотна сторона, а.с.21-23) не отримані відповідачем з незалежних від контролюючого органу причин.

Також, 02.10.2018 позивачем складено податкову вимогу форми Ф №55663-52, якою визначено податковий борг відповідача станом на 01.10.2018, що становив 31 008,23 грн (а.с. 7). Дану вимогу направлено відповідачу однак не отримано за незалежних від контролюючого органу причин, про що свідчить довідка ПАТ Укрпошта про причини повернення (досилання) з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8).

Податкові зобов`язання згідно з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями у встановлений законом строк відповідач не сплатив, в результаті чого виникла податкова заборгованість в сумі 94 037,78 грн, що підтверджується довідкою про борг за платежами ОСОБА_1 станом на 19.01.2021 (а.с. 6), розрахунками податкового боргу (а.с. 25, 30-32) та відповідно до приведеної у відповідність ІКПП залишок суми податкового боргу становить 94 034,78 грн (а.с. 26-29).

У зв`язку із добровільною несплатою ОСОБА_1 заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості позивач, реалізовуючи свої повноваження, звернувся до суду з метою стягнення податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Суд зазначає, що в даній адміністративній справі суд застосовує приписи Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України (надалі, також ПК України) визначає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

За змістом підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та у строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Стаття 8 ПК України визначає види податків та зборів. В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Статтею 36 ПК України визначено суть податкового обов`язку, згідно з положеннями якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 ПК України. Згідно з пунктом 38.1. статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Пунктом 265.1 статті 265 ПК України передбачено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Підпунктом в) підпункту 266.7.1 пункту 266.7. статті 266 ПК України передбачено, що за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Так, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 даного Кодексу визначено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із пунктом 87.1. статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу передбачене підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

З огляду на встановлені судом обставини справи, ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а тому у відповідності до вимог пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з наведеним, позивачем правомірно винесено та направлено відповідачу податкові повідомлення-рішення про сплату податку за 2018-2020 роки.

Податкова вимога, яка направлена відповідачу не відкликана та не погашена платником податку, а тому надалі підстав направляти нову податкову вимогу в контролюючого органу не було.

Таким чином, контролюючим органом дотримано процедуру визначення податкового зобов`язання, повідомлення відповідача про наявні податкові зобов`язання та набуття податковими зобов`язаннями статусу податкового боргу.

Отже, враховуючи те, що податковий борг в розмірі 94 037,78 грн виник в результаті порушення відповідачем вимог податкового законодавства, останнім не подано жодного доказу його сплати, а за результатами оскарження правомірності його нарахування наявне судове рішення, яке набрало законної сили 01.11.2022 та яким відмовлено у задоволенні позовних вимог відповідача по справі, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача та наявність обґрунтованих підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Згідно зі змістом частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем не підтверджено понесення жодних витрат, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід місцевого бюджету податковий борг в сумі 94 037 (дев`яносто чотири тисячі тридцять сім гривень) 78 (сімдесят вісім) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ВП 43968084;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.