Справа № 440/9529/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9529/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації щодо встановлення на підставі частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації встановити відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи та видати "посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни".

В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ України, у Національній поліції України. Повідомив, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ 25.02.2022 отримав поранення, пов`язане із захистом вітчизни у зв`язку із агресією Російської Федерації безпосередньо виконуючи свої службові обов`язки. Позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про встановлення статусу особи з інвалідності внаслідок війни та видачі безстрокового посвідчення. Однак, відповідач повідомив про відсутність підстав для встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

12.12.2022 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність своєї відмови. Стверджував, що позивач не набув законодавчо встановленого права на отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Розгляд цієї справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив з 16.08.2013 по 06.11.2015 службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 в Національній поліції.

Відповідно до акта розслідування нещасного випадку №1, затвердженого командиром БПОП ГУНП в Полтавській області 08.04.2022, нещасний випадок визначається таким, що настав в період проходження служби під час виконання службових обов`язків згідно з підпунктом 1 пункту 7 розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС від 05.10.2020 №705.

Згідно з свідоцтвом про хворобу №56/С шкіра та видимі слизові чисті, звичайного забарвлення; у ділянці кукси лівого стегна - післяопераційний рубець в задовільному стані; периферійні лімфатичні вузли не збільшені; кістково-м`язова система та суглоби без патологічних деформацій та обмежень рухів за виключенням відсутності лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна; пересувається за допомогою милиць; набряків немає; у легенях дихання везикулярне, ЧД >- 18/хв. Межі серця в нор.мі, тони ритмічні, звучні. РS - 70 уд/хв, АТ - 110/70 мм рт. ст. Живіт м`який, безболісний. Печінка не збільшена. Селезінка не пальпується. Симптом "постукування" негативний з обох сторін. У неврологічному статусі відхилень від норми не виявлено. Гострота зору 1,0 обох очей без корекції. Очне дно обох очей без патології. ЛОР-органи без патології. Гострота слуху: ШМ = 6,0/б,0 м. Психічно здоровий.

Наслідки травми (25.02.2022 - відкритий багатосколковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки та верхньої третини лівої великогомілкової кістки з масивним розчапленням м`язів гомілки та стегна) у вигляді післяампутаційної кукси лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини степіа (ампутація 25.02.2022 р.), синдрому "фантомного" болю, ТРАВМА, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Потребує протезування лівої нижньої кінцівки.

Відповідно до довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №А-12753 від 07.05.2018 та №А-11548 від 22.01.2018 позивач у періоди з 29.03.2018 по 30.04.2018 та з 29.11.2017 по 25.01.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України.

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №471258 від 12.05.2022 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 12.05.2022 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації із заявою, у якій просив надати йому статус та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи внаслідок травми, так, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Листом Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації №3934/03-26 від 11.10.2022 повідомило позивача про відмову у встановленні йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи.

Позивач, вважаючи таку відмову Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 7 Закон №3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (надалі - Порядок №1346).

Згідно з пунктами 3.9, 3.10 Порядку №1346 Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час, зокрема: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни згідно із пунктом 11 частини другої статті 7 Закон №3551-XII законодавець зазначає, зокрема поліцейських, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У цій справі, відмовляючи позивачу у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідач виходив з того, що положення пункту 11 частини другої статті 7 Закон №3551-XII не поширюються на осіб, які проходили службу у Національній поліції.

Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 685 (далі - Порядок № 685), підставою для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності та документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 685 посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю" видається відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі - Положення № 302).

У пункті 2 Положення № 302 (у редакції, що діяла на момент звернення) зазначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до пункту 10 Положення № 302 "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Отже, з аналізу наведених вище норм вбачається, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать, зокрема, особи з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) у зв`язку із захистом Батьківщини, перебуванням на фронті або участю в бойових діях у мирний час. Посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається уповноваженим органом соціального захисту населення на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Згідно з пунктом 26 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;

- одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 01.12.2014 - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;

- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період;

- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;

- пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- одержані внаслідок політичних репресій;

- пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013по 21.02.2014 за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);

- поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення;

захворювання:

- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

- пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Отже, законодавством чітко визначено перелік причин інвалідності, які можуть бути зазначені у довідці МСЕК, при цьому, причинами інвалідності можуть бути: як захворювання, одержані під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), так і захворювання, отримані під час проходження військової служби.

Відповідно, суд дійшов висновку, що причинний зв`язок встановлення інвалідності з формулюванням "захворювання під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків)" та причинний зв`язок встановлення інвалідності з формулюванням "захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби" є відмінними підставами для встановлення відповідної групи інвалідності та не підлягають ототожненню між собою.

Так, відмовляючи позивачу в наданні та видачі посвідчення, як особі з інвалідністю внаслідок війни, відповідач листом від 02.08.2022 №769/14.2 повідомив позивача про те, що серед поданих документів для встановлення статусу відсутня інформація про перебування ОСОБА_1 безпосередньо в районах та у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.05.2022 серії 12 ААВ №471258 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 28.04.2022, зазначено наступну інформацію: "травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків", інвалідність встановлено безтерміново.

У матеріалах справі відсутні відповідні письмові докази, які б підтверджували те, що поранення (контузія, травма, каліцтво), захворювання позивача, пов`язане із захистом Батьківщини, тобто під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків).

Довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 22.01.2018 №А-11548 та від 07.05.2018 №А-12753, на які посилається позивач, не приймаються судом як належні, достовірні, достатні докази на підтвердження доводів позивача, оскільки позивачу встановлено другу групу інвалідності з 28.04.2022.

При цьому, зі змісту наявного в матеріалах справи свідоцтва про хворобу №56/С від 18.04.2022 вбачається, що позивачем було отримано травму під час виконання службових обов`язків та не містить посилання на наявність обставини, зазначених у статті 7 Закону №3551-XIІ та у зв`язку з якими належність до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Оскільки інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, у розумінні статті 7 Закону № 3551-XII, а одержана внаслідок виконання службових обов`язків, позивач не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.

Таким чином, з огляду на наведене вище, відсутні правові підстави для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки травма, яку отримав позивач та внаслідок якої йому встановлено інвалідність, не пов`язана з його участю у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Наведений вище висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 30.09.2019 у справі № 824/32/19-а, від 18.11.2020 у справі №1140/2362/18 та від 02.04.2021 у справі № 0540/9350/18-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена протиправність дій відповідача.

Інші доводи позивача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації (вул. Короленка, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36011, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна