Справа № 520/4893/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 р. Справа № 520/4893/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.09.22 по справі № 520/4893/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд:

- визнати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Івано-франківській області від 22.02.2022 року про відмову у призначенні пенсії протиправним та скасувати його;

- дати правову оцінку щодо наявності у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, зобов`язавши відповідача зарахувати стаж роботи за вислугою років в НАК "Надра України" ДП "Полтавнафтогазгеологія" з 09.10.1997 року по 10.10.2008 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану до ПФУ 15. 02.2022 року;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював помічником бурильника з 09.10.1997 по 30.07.2021 року та згідно законів та записів у трудовій книжці має необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до абзацу 1 пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ. 15 лютого 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із заявою про призначення пенсії та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.02.2022 йому відмовлено у призначенні пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Івано-франківській області від 22.02.2022 року № 39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану 15.02.2022 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог звідмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 15.02.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону №1058-ІV. Відповідно до доданих до заяви про призначення пенсії документів, загальний страховий стаж позивача становить 36 років 3 місяці 24 дні, з яких: пільговий стаж - 10 років 1 місяць 11 днів, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у віці 56 років. За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії та доданих до неї документів Головним управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 22.02.2022 № 39. Статтею 44 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Під час перевірки наданих позивачем документів, Головним управлінням виявлено розбіжності в персональних даних позивача, а саме є розбіжності у даті народження: дата народження позивача, яка зазначена на першій сторінці трудової книжки НОМЕР_1 не відповідає даті, зазначеній в паспорті громадянина України. Таким чином, до страхового стажу позивачу не врахований період роботи з 24.07.1986 по 19.09.1986, оскільки неможливо встановити, що трудова книжка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 . Проте, до заяви про призначення пенсії позивач не долучав рішення суду про встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_1 . З 01.01.2004 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону №1058-ІV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж, набутий до 01.01.2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно пункту 1 Порядку (з врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637" від 27.09.2022 №1058-ІV), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання а також архівними установами. До заяви про призначення пенсії позивачем долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.08.2021 №1-9/12-19/264. Проте, дана довідка підтверджує право позивача на пенсію за вислугу років відповідно до п. б ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону №1058-ІV. Зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи за професією, посадою, що дає право на призначення пенсії за вислугу років чинним законодавством України не передбачено. Враховуючи те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, апелянт вважає рішення Головного управління про відмову в призначенні ОСОБА_1 від 22.02.2022 таким, що відповідає закону. Крім того, апелянт зазначив, що стаж роботи в шкідливих умовах праці після 21.08.1992 зараховується до пільгового стажу за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної на підприємствах. У разі надання позивачем уточнюючої довідки про пільговий характер роботи згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників за період з 09.10.1997 по 10.10.2008 та копії наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці, питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 буде вирішуватися повторно.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 15 лютого 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка опрацьована за принципом екстериторіальності відповідачем.

За результатом такого опрацювання рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.02.2022 №39 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058-ІV.

Вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано період роботи з 24.07.1986 по 19.09.1986, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки дата народження власника ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка зазначена на першій сторінці, не відповідає паспорту громадянина України. Уточнюючу довідку за даний період не надано.

Також зазначено, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.08.2021 №1-9/12-19/264 підтверджує право на пенсію за вислугу років відповідно до п. б ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач оскаржив вказане рішення до Пенсійного фонду України.

Листом від 20.06.2022 №13547-13601/С-03/8-2800/22 позивача повідомлено, що за наданими документами страховий стаж позивача складає 38 років 5 місяців 14 днів, в тому числі стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 - 10 років 1 місяць 11 днів, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні віку 56 років. Крім того, стаж роботи, який враховується для призначення пенсії за вислугу років складає 7 років 9 місяців 24 дні.

Зазначає, що зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи за професією, посадою, що дає право на призначення пенсії за вислугу років чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи зазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 15.02.2022.

Також повідомлено позивача, що згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36, передбачена посада бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

У разі надання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників за період з 09.10.1997 по 10.10.2008 та копії наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці, буде вирішуватися питання щодо права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивач вважаючи рішення відповідача таким, що порушує його конституційне право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з протиправності та скасування рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.02.2022 року № 39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану 15.02.2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.

Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 2 ч. 2ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджений Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де у розділі ХХХІІІ "Загальні професії", передбачені - електрозварники та газозварники.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсіюна пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

За п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з цим, відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 6 Порядку №442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

Поряд із цим, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Системно аналізуючи вищевказані норми права, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган - Держпраці.

Крім того, Верховним Судом у зразковій справі №520/15025/16-а (постанова від 19.02.2020) викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, дослідивши довідку Дочірнього підприємства "Полтавнафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України" від 19.08.2021 року №1-9/12-19/264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, колегія суддів встановила, що у період з 09.10.1997 по 10.10.2008 позивач виконував розвідувальне буріння та свердління за професією помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

Щодо періоду роботи позивача з 09.10.1997 по 10.10.2008 на посаді помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, колегія суддів зазначає наступне.

Станом на час роботи позивача на вказаній посаді, чинний на той час Список № 2 (затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 №36) в розділі ХІІ п. 12.1а включав професію (посаду) бурильники експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ. Помічники бурильників експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ до Списку № 2 не включені.

В той же час, у Списку №2 за 1956 рік у пп. "а" п.1 розділі І передбачено таку посаду, як помічник бурильника. Крім того, ця посада зберігалась і у Списку №2, затвердженому постановою КМУ від 26.01.1991 №10.

Також, як зазначено у довідці Дочірнього підприємства "Полтавнафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України" від 19.08.2021 року №1-9/12-19/264, вказана професія позивача передбачена п. "б" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням спільного листа Міністерства соціального захисту населення України від 15.04.1994 року №01-3/310-02-2.

Отже, період роботи позивача на посаді помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ є таким, що відповідає вимогам пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та має бути зарахований до пільгового стажу, що надає право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Натомість, згідно статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право на пенсію за вислугу років. Пенсія за вислугу років також має певний пільговий характер.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: б) працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах, -після досягнення 55 років і при стажі роботи:для чоловіків - не менше 30 років, з нихне менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

При цьому період роботи безпосередньо в польових умовах протягом півроку або більше пів року зараховується за рік роботи, менше півроку - за фактичною тривалістю, а на сезонних роботах - відповідно до ст. 61 цього Закону.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статті 13і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Системно аналізуючи статті 13 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в цих статтях роботи дають право на пенсію на аналогічних умовах.

Так, наявна у матеріалах справи довідка Дочірнього підприємства "Полтавнафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України" від 19.08.2021 року №1-9/12-19/264 уточнює особливий характер роботи або умов праці позивача у період з 09.10.1997 по 10.10.2008.

Дана довідка підлягає врахуванню при вирішення питання щодо права позивача на пільгову пенсію у відповідності до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Отже, з урахуванням статті 52, пункту "б" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право на пенсію за вислугу років, яке позивач набув як працівник геологорозвідувальної експедиції безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних та пошукових роботах у польових умовах з повним робочим днем на посаді помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

Оскільки в силу статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років провадиться взаємне зарахування періодів роботи, то період роботи позивача з 09.10.1997 по 10.10.2008 є таким що включаються до стажу роботи, який надає право на пенсію пенсії за віком на пільгових умовах.

Взаємне зарахування періодів роботи є таким, що захищає право позивача та дозволяє врахувати періоди роботи позивача як працівника геологорозвідувальної експедиції - до пільгового стажу.

Щодо періоду роботи позивача з 24.07.1986 по 19.09.1986, який не враховано до страхового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабміном України.

Порядок ведення трудових книжок, урегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Враховуючи зміст положень Порядку №637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Колегія суддів зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом враховано, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, правову позицію викладену Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, 15.07.2020 у справі № 127/13762/17.

За наведених вище обставин, не зарахування відповідачем страхового стажу позивача із тих мотивів, які викладені у рішенні № 39 від 22.02.2022 року, не можна вважати обґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність обгрунтованих підстав для визнання протиправним та скасування рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.02.2022 року № 39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи викладене задоволенню підлягає вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану 15. 02.2022 року, з урахування висновків суду.

Щодо підстав повторного розгляду заяви позивача саме ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, колегія суддів зазначає наступне.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 15.02.2022 здійснювалось ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Відтак, у задоволенні заявлених позовних вимог до іншого владного суб`єкта ГУ ПФУ в Харківській області слід відмовити, оскільки судом не встановлено з його боку порушень прав, свобод та законних інтересів позивача.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним Пенсійним органом повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, колегія суддів зазначає про наявність підстав для покладення обов`язку повторно розглянути заяву позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 по справі № 520/4893/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило С.С. Рєзнікова