Справа № 380/2879/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2879/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №98 від 04.01.2023 про відмову у перерахунку (переведенні) з пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу; зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 03.10.2001 по 29.10.2019 та час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях з 10.11.1978 по 24.11.1980;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 27.12.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.12.2022 №185-13-01-10-21, №186-13-01-10-01.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перехід з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу. За результатами розгляду заяви, рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області №98 від 04.01.2023 позивачу відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший з підстав того, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.. Позивач зазначив, що стаж його роботи на посадах державного службовця становить 20 років 01 місяць 10 днів, який дає йому право на призначення пенсії державного службовця. Стверджує, що відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу №889-VIII такий стаж має бути зараховано до стажу державної служби за періоди роботи до набрання чинності Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII. Вважає рішення ГУ ПФУ в Донецькій області протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Для відновлення порушеного права звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.02.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області і отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

27 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перехід з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком як держслужбовцю згідно ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723 - XII.

Рішенням №98 від 04.01.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Про відмову у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком як держслужбовцю згідно ст.37 Закону України Про державну службу № 3723 - XII в зв`язку з відсутністю правових підстав, так як ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не обіймав посаду державної служби на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та стаж згідно Закону України Про державну службу склав 09 років 11 місяців 15 днів.

Окрім того, щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що обґрунтовують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи.

З урахуванням зазначеного, вважає, що позивачу правомірно відмовлено в переході на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що, що заяву позивача від 04.01.2023 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатами розгляду вказаних документів Головним управлінням ПФУ в Донецькій області розглянуті матеріали пенсійної справи, та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 98 від 04.01.2023.

Відповідно до пунктів 10,12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII Про державну службу (право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ Про державну службу мають особи, які на день набрання чинності Законом № 889 ( 1 травня 2016 року) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців , визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, або які на 1 травня 2016 року мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, також Закон №889 не передбачає проведення перерахунків раніше призначених пенсій.

За даними трудової книжки ОСОБА_1 з 03.10.2001 по 29.10.2019 працював на посадах органів податкової служби, які не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723.

З урахуванням зазначеного, вважає, що позивачу правомірно відмовлено в переході на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

27.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо проведення переходу з пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Однак, після опрацювання системою поданої заяви, згідно принципу екстериторіальності, органом, що призначає пенсію, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.01.2023 №98 Про відмову у перерахунку пенсії відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу.

Підставою для відмови пенсійний орган зазначив, що відповідно до наданих документів ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не обіймав посаду державної служби на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та стаж згідно Закону України Про державну службу становить 09 років 11 місяців 15 днів.

Не погодившись з цим рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється Законом України Про державну службу в редакції Закону від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723 ХІІ).

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України Про державну службу від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII, за змістом якого, пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10 та 12 Прикінцевих положень цього Закону.

Статтею 90 Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу, визначеного підпунктами 10 та 12 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Окрім того, необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, право на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.01.2023 № 98 відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця, відповідно до Закону України Про державну службу у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. Проте про відсутність у позивача необхідного віку чи страхового стажу у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.01.2023 № 98 не зазначено, відтак суд досліджуватиме наявність у позивача саме необхідного стажу державної служби.

Щодо позовної вимоги зарахувати до стажу державної служби період проходження військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях з 10.11.1978 по 24.11.1980, суд зазначає таке.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Вищезазначеним Порядком № 283, зокрема, пунктом 3 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

Згідно військового квитка позивача серії НОМЕР_1 , у період з 10.11.1978 по 24.11.1980 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.

Відповідно до запису №4 трудової книжки ОСОБА_1 від 10.11.1978 серії НОМЕР_1 у період з 10.11.1978 по 24.11.1980 позивач проходив службу в рядах Радянської армії.

Таким чином, на переконання суду, період проходження позивачем строкової військової служби в рядах Радянської Армії з 10.11.1978 по 24.11.1980 належить до зарахування до стажу державної служби.

Щодо вимоги позивача зарахувати до стажу державної служби період перебування на посадах з 03.10.2001 по 29.10.2019 в органах державної податкової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Стаття 25 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) визначала класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Частиною другою цієї ж статті закріплено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах.

Згідно з частиною третьої статті 25 Закон №3723-XII віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом №889-VIII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на часу досягнення зазначеного віку.

Згідно з частиною 18 статті 37 Закону № 3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби визначаються Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок № 283, чинний до 01.05.2016).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Порядок №283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з затвердженням Постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі - Порядок №229).

Отже, стаж державної служби до 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку №283, а після 01.05.2016 відповідно до Порядку №229.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 229 стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII. До стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту сьомого частини другої статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Отже, і Порядком № 283, чинним до 01.05.2016, і діючим Порядком № 229 передбачено зарахування до стажу державної служби часу перебування на посадах на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналогічні положення містяться у пункті 6 Порядку №229.

Як встановлено судом, підставою відмови у переведенні позивача на пенсію державного службовця стало не зарахування відповідачем до стажу державної служби періодів роботи позивача в податкових органах з 03.10.2001 по 29.10.2019.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990 №509-XII (далі Закон №509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (далі - Податковий кодекс).

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 15 Закону №509-XII посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України.

Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України Про державну службу.

В постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13 Верховний Суд України вказав, що аналіз положень статті 37 Закону №3723-XII, Закону України Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990 №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Такий правовий висновок підтримано в подальшому Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.

Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з пунктом 342.6 статті 342 Податкового кодексу правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України Про державну службу та іншими законами.

Посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України (пункт 343.2 статті 343 Податкового кодексу ).

Відповідно до положень статті 344 Податкового кодексу пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу.

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.10.2001 по 29.10.2019 працював в органах державної податкової служби, що підтверджується відповідними записами трудової книжки серія НОМЕР_2 від 26.01.1981.

Вказане зумовлює висновок суду про те, що періоди роботи позивача в органах державної податкової служби з 03.10.2001 по 29.10.2019 зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 XII.

Враховуючи зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи в органах державної податкової служби з 03.10.2001 по 29.10.2019 його стаж державної служби станом на 01.05.2016 становив понад 10 років, а станом на час досягнення пенсійного віку - 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право позивачу на переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу №3723-XII.

Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії №98 від 04.01.2023 не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень та порушує право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу, тому таке рішення слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу в частині оскарження такого рішення.

Вимоги про зобов`язання зарахувати позивачу до стажу державної служби період його роботи в органах державної податкової служби та період проходження військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, призначити з 27.12.2022 та виплатити пенсію відповідно до Закону України Про державну службу є взаємопов`язаними між собою і похідними від вимоги про оскарження рішення про відмову у перерахунку пенсії №98 від 04.01.2023, тому також підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити та виплатити пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.12.2022 №185-13-01-10-21, №186-13-01-10-01, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі-Порядок № 622), відповідно до пункту 2 якого згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII Про державну службу мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

У пункті 5 Порядку №622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Аналіз наведених норм свідчать що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.

Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 (далі - Постанова №1-3) затверджено три форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-XII:

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

В матеріалах справи наявні довідки за формами, затвердженими Постановою №1-3, які видані Головним управління ДПС у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 від 27.12.2022 №185-13-01-10-21; №186-13-01-10-21.

Саме вказані довідки, копії яких були надані суду відповідачем-1 та наявні в матеріалах справи, є актуальними на час розгляду справи судом і повинні бути враховані пенсійним органом при виконанні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Оскільки право ОСОБА_1 на переведення з одного виду пенсії на інший виникло з моменту звернення до пенсійного органу із відповідною заявою 27.12.2022, то таке право підлягає відновленню саме з дня звернення.

Відповідно до вимог частини першої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі East/West Alliance Limited проти України (№ 19336/04) ЄСПЛ вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією небезпідставної скарги та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

З метою відновлення права позивача на переведення з одного виду пенсії на інший, суд дійшов висновку про те, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 03.10.2001 по 24.11.2019, період проходження військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях з 10.11.1978 по 24.11.1980 та перевести з 27.12.2022 позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-XII, п. п 10, 12 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.12.2022 №185-13-01-10-21; №186-13-01-10-21, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

ОСОБА_1 просить відшкодувати витрати на правничу допомогу, орієнтовна сума яких становить 5000 грн.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження розміру понесених фактичних витрат на правничу допомогу, яка відповідно до ордеру серія ВС № 1157663 надавалася позивачу адвокатом Кінь А.В.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.01.2023 №98 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 03.10.2001 по 29.10.2019, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях з 10.11.1978 по 24.11.1980 та перевести з 27.12.2022 ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію державного службовця відповідно до відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ, з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.12.2022 №185-13-01-10-21, №186-13-01-10-01 та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.