Справа № 160/12514/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа №160/12514/22

адміністративне провадження № К/990/11154/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова КМУ №168) за період з 11 березня 2022 року по 07 липня 2022 року;

- зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ №168 за період з 11 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, із розрахунку 30000 грн. на місяць, з врахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою КМУ №168 за період з 08 липня 2022 року по 31 липня 2022 року;

- зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі, що передбачена постановою КМУ №168 за період з 08 липня 2022 року по 31 липня 2022 року, із розрахунку до 30000 грн. на місяць, за фактично відпрацьований час.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частковою. Визнано протиправними дії Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою КМУ №168 за період з 11 березня 2022 року по 07 липня 2022 року. Зобов`язано Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 , додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ №168 за період з 11 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, із розрахунку 30000 грн. на місяць, з врахуванням фактично виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України.

24 березня 2023 року Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» вдруге надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року. Заявник, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та пункт 3 частини другої статті 353 КАС України, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, в якому зазначити, що умовою виплати ОСОБА_1 неотриманої в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, є наявність цільового бюджетного фінансування на зазначені цілі.

Предметом спору у цій справі є виплата додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.

Доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми пункту 1 постанови КМУ №168 у правовідносинах щодо виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, а також порушення норм процесуального права з посиланням заявника на пункт 3 частини другої статті 353 КАС України, відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявник, оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цього рішення, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська