Справа № 718/274/23
Суддя: Мінів О. І.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/274/23
Провадження №2-а/718/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді Мінів О.І.,

секретаря судових засідань Харабари А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Кіцманського ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, інспектора СРПП Закропивного Романа Васильовича, ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії БАВ № 161969 від 18.01.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі. Звертав суду увагу на те, що постанова суду від 29.12.2022, за якою його позбавлено права керуваня транспортними засобами на 1 рік, станом на 18.01.2023 законної сили не набрала, а оскаржувалась ним в суді апеляційної інстанції, про що він повідомляв працівників поліції.

Вважає дану постанову протиправною, винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при винесенні даної постанови не було враховано всі обставини справи, при розгляду справи про його притягнення до адміністративної відповідальності позивачу на його вимогу не було надано доказів вчинення ним правопорушення, не було роз`яснено його прав та обов`язків.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його інтереси представляла адвокатка Бурак К.Я., яка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, скерувавши суду відповідну письмову заяву.

Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області Ігор Верешко в судове засідання не прибув, у визначений судом строк подав відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що поліцейським дотримано всі вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. До відзиву надав відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського як доказ правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивачем подано відповідь на відзиву, з якого слідує, що відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 не подавав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п.п. (а) п. 9.2 ПДР України. Крім того, у матеріалах справи відсутні фото/відео докази його зупинки поліцейськими. Надане відео містить інформацію про спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими. Крім того, станом на 13.01.2023 постанова Кіцманського районного суду від 29.12.2022 не набрала законної сили і ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортними засобами. Позивач вважає, що доводи представника відповідача викладені у відзиві є безпідставними, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою серії БАВ № 161969 від 18.01.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Так, згідно фабули оскаржуваної постанови, 13.01.2023 о 18:00 в смт.Лужани по вул. Першотравневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та при початку руху не ввімкнув лівий покажчик повороту , при перевірці документів було встановлено , що останній позбавлений права керування Кіцманським районним судом.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, 13.01.2023 відносно ОСОБА_1 також була складана постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з приводу того, що 13.01.2023 о 18:00 в смт.Лужани по вул. Першотравневій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та при початку руху не ввімкнув лівий покажчик повороту. Дана постанова оскаржується позивачем в порядку КАС та перебуває на розгляді в Кіцманському районному суді.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного» притягнення до відповідальності.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Водночас, у матеріалах справи міститься лише оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2023 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та наданий відповідачем відеозапис події, на якому не зафіксовано факт відсутності подачі світлового покажчика повороту позивачем, та зупинки його транспортного засобу.

При цьому, у графі постанови: «до постанови додаються …» інспектором зроблено запис «не додаються», що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відеозапис з бодікамер поліцейських повинен фіксувати факт вчинення правопорушення, зокрема не ввімкнення позивачем лівого показчика повороту, а не лише їхнє спілкування впродовж певного часу.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Отже, аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР України, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що порушення ПДР 13.01.2023 в смт.Лужанах о 18:00 у вигляді не ввімкнення лівого покажчика повороту за ч.2ст. 122 КУпАП ставится ОСОБА_1 в провину двічі, що суперечить ст. 61 Конституції України і є самостійною підставою для скасування постанови.

Стосовно підстав для скасування постанови в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом , будучи позбавленим права керування, то суд зазначає наступне.

Так, дійсно Кіцманським районним судом 29.12.2022 у справі № 718/2053/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Частина 4 статті 291 КУпАП вказує, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно загальнодоступних відомостей з ЄДРСР, постанова суду першої інстанції оскаржувалась ОСОБА_1 до Чернівецького апеляційного суду. За результатами розгляду 30.01.2023 постанова Кіцманського районного суду відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП залишено без змін та вважається такою, що набрала законної сили 30.01.2023.

Відтак, тільки 30.01.2023 постанова суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на 1 рік набрала законної сили 30.01.2023, за результатами оскарження, і тільки з того часу в Чонтула виникає обов`язок утримуватись від керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Тобто станом на 13.01.2023 у працівника поліції не було підстав виносити постанову за ч.4ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що 13.01.2023 відносно ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП, тобто за керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння, вперше. А дане, на думку суду, також вказує на те, що станом на 13.01.2023 інспектор поліції не вбачав повторності в діях водія , оскільки постанова суду від 29.12.2022 на той момент ще не набрала законної сили, а тому й склав матеріали за частиною першою.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП є недоведеним.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З вищевказаного, суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування постанови є правомірними і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме: судовий збір, визначений ч 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 254, 256, 268, 276, 280, 283-285 КУпАП, ст. ст. 77,139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кіцманського ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, інспектора СРПП Закропивного Романа Васильовича, ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 161969 від 18.01.2023, винесену інспектором СРПП ВП № 2 Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Закропивним Р.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ГУНП в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Управління національної поліції в Чернівецькій області,вул. Головна, 24 м.Чернівці, .

Суддя О.І.Мінів