Справа № 260/1619/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 квітня 2023 рокум. Ужгород№ 260/1619/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Ващилін Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицій про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Західного МРУ МЮ відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинця В.О. про накладення штрафу від 20.12.2022 у виконавчому провадженні №70017739.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом десяти днів з дня вручення ухвали заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку.

31 березня 2023 року позивач подав до суду клопотання про усунення недоліків, в якому в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом посилається на введення в Україні воєнного стану та регулярні повітряні тривоги, що ускладнюють роботу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980).

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Згідно ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 287 КАС України встановлені процесуальні строки для звернення учасників виконавчого провадження до суду з питань оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує рішення державного виконавця від 20 грудня 2022 року, однак з позовною заявою до суду звернувся тільки 13 березня 2023 року. Таким чином, позов був поданий з пропущенням строків на звернення, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.

В тексті позовної заяви зазначає, що дана позовна заява подана у встановлені нормами КАС України строки з врахуванням ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.02.2023.

Так, зазначеною ухвалою суд залишив позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким оскаржено постанову державного виконавця про накладення штрафу від 20.12.2022 у виконавчому провадженні №70017739, без розгляду.

Однак суд не вважає, що факт залишення попередньо поданого позивачем позову 07 лютого 2023 року без розгляду є належним обґрунтуванням поважності причин пропуску встановленого п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України 10-денного строку на оскарження постанови державного виконавця.

Так, як вбачається з відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду №260/5676/22 від 07.02.2023 скерована до особистого електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та доставлена 08 лютого 2023 року. Проте з даним позовом до суду позивач повторно звернувся більше, ніж через місяць після отримання ухвали про залишення позову без розгляду.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду з приводу порядку обрахунку строків звернення до суду, висловленій в постановах у справах №П/811/207/17 від 08 серпня 2019 року та №804/516/17 від 05 листопада 2019 року.

В поданій до суду на виконання ухвали від 17.03.2023 заяві позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду посилається на введення в Україні воєнного стану та регулярні повітряні тривоги, що ускладнюють роботу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Однак суд не визнає поважними такі підстави, оскільки позивачем не наведено, яким чином вказані обставини перешкоджали можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав. При цьому суд враховує те, що незважаючи на введення в Україні воєнного стану, суб`єкти владних повноважень та їх працівники, в тому числі органи Пенсійного фонду України, продовжують виконувати свої функції та повноваження. Безперервність в роботі Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області підтверджується також обсягом кореспонденції, що надходила до суду від останнього.

В ухвалах від 23 червня 2022 року у справі № 520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 Верховний Суд зазначив, що питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках.

З тексту ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду №260/5676/22 від 07.02.2023 вбачається, що поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області позов було залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України, а саме: позовна заява не підписана представником позивача. З огляду на що суд вважає, що позивач не потребував значних зусиль та обсягу часу для усунення такого недоліку та своєчасного повторного звернення до суду.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку звернення до суду суд не вбачає, а позивач не заявляє. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови через пропуск строку звернення до суду слід повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицій про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін