Справа № 160/3481/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2023 року Справа № 160/3481/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 22.02.2023 року за допомогою системи "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області прийняти нове рішення про оформлення посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі раніше поданих документів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
17.03.2022 року від Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що відповідач заперечує щодо позовних вимог з огляду на наступне. Позивач звернувся до відповідача із документами на обмін тимчасової посвідки у зв`язку із закінченням строку дії, зазначивши в заяві-анкеті №105131904 від 28.11.2022р. місце реєстрації та місце проживання АДРЕСА_2 .
Згідно до інформації наведеної у службовій записці про проведення перевірки, працівниками Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісію ГУ ДМС в Дніпропетровській області проведено бесіду з іноземцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаним номером телефону. У ході розмови встановлено, що ОСОБА_1 із 11.11.2022 зареєстрований внутрішньо переміщеною особою, та фактично проживає у АДРЕСА_3 . Після проведення перевірки інформації, яку позивач зазначив заяві-анкеті №105131904 від 28.11.2022р. про обмін посвідки на тимчасове проживання, встановлені обставини надання позивачем неправдивих відомостей при зверненні щодо обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку із закінченням терміну дії, що є підставою для відмови в оформленні та видачі посвідки відповідно до пп.9 п.61 Порядку.
Також у відзиві зазначено, що 28.12.2022 року на адресу ГУ ДМС в Дніпропетровській області надійшло клопотання від 23.12.2022 за вих.№55/2-4368 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, щодо громадянина рф ОСОБА_1 , в якому зазначено, що Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області відповідно до п.13 ч.1 ст.24 ЗУ «Про службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить що подальше документування громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідкою на тимчасове проживання, недоцільно на підставі пунктів 7, 11, п.61 постанови КМ України №322 від 25.04.2018 року.
Ухвалою суду від 21.03.2023р. залучено до участі в адміністративній справі №160/3481/23 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
29.03.2023р. від Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області надійшли пояснення у адміністративній справі, згідно яких третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування правової позиції третя особа зазначає, що за результатами здійснення перевірки, в службових матеріалах, інформаційних масивах та базах даних СБУ, керуючись вимогами п.13 ст.24 Закону №2229 Управлінням СБУ проінформовано відповідача (лист від 23.12.2022 №55/2-4368нт-вих), що подальше документування громадянина рф ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове проживання, недоцільно на підставі пунктів 7, 11, п.61 постанови КМ України №322 (інформація, документи і матеріали які стали підставою для формування листа від 23.12.2022 №55/2-4368нт-вих, містить гриф секретності «Таємно»).
Станом на 10 квітня 2023 року інших письмових заяв по суті до суду не надходило.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.12.2020 року між громадянкою України ОСОБА_2 та громадянином рф ОСОБА_1 укладено шлюб.
24.12.2021 року ОСОБА_1 видано посвідку на тимчасове проживання в Україні серія № НОМЕР_3 . Посвідка дійсна до 16.12.2022 року.
Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання №29 від 12.01.2022р., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно Довідки від 11.11.2022 №1249-500-2316989 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено - АДРЕСА_2 , та фактичне місце проживання / перебування АДРЕСА_4 .
28.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із документами на обмін тимчасової посвідки у зв`язку із закінченням строку дії.
Згідно заяви-анкети №105131904 від 28.11.2022 про обмін посвідки на тимчасове проживання, позивач просив внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про нього у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання (обмін), зокрема вказавши у графі «Місце реєстрації» - АДРЕСА_2 та в графі «Місце проживання» - АДРЕСА_2 .
Також, на підтвердження правильності внесених до заяви-анкети відомостей, позивачем проставлено особистий підпис в заяві анкеті.
Згідно листа Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії заступнику начальнику Відділ з питань тимчасового проживання іноземців та осіб без громадянства повідомлено, що управлінням проведено перевірку інформації, наданої вказаною особою, та адреси проживання іноземця, а саме: АДРЕСА_2 , зазначеної в заяві-анкеті №105131904 від 28.11.2022 про надання посвідки на тимчасове проживання в Україні. Також зазначено, що за вказаною адресою проживання вказаного іноземця не виявлено. У ході телефонної розмови встановлено, що ОСОБА_1 із 11.11.2022 зареєстрований внутрішньо переміщеною особою, та фактично проживає у АДРЕСА_3 .
Рішенням про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.12.2022 № НОМЕР_4 відмовлено ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі пп.9 п.61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМ України №322 від 25.04.2018р.

Листом від 23.12.2022 вих.№55/2-4368нт-вих Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області повідомило відповідача про те, що відповідно до п.13 ч.1 ст.24 ЗУ «Про Службу безпеки України» управлінням отримано інформацію, яка свідчить, що подальше документування громадянина рф ОСОБА_1 , 18.05.1964 посвідкою на тимчасове проживання, недоцільно на підставі пунктів 7, 11, п.61 постанови КМ України №322 від 25.04.2018 року.

Не погоджуючись з відмовою в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закону №3773-VI).

Частиною 14 ст.4 Закону №3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до ч.3, 14, 18 та 21 ст.5 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Окрім документів для відповідної категорії осіб, визначених частинами першою - сімнадцятою цієї статті, іноземці та особи без громадянства подають для отримання посвідки на тимчасове проживання такі документи:

1) чотири кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

2) паспортний документ іноземця або особи без громадянства з відповідною довгостроковою візою та копією сторінки паспортного документа з такою візою, крім випадків, якщо особа не зобов`язана отримувати таку візу відповідно до цього Закону, інших законів України або міжнародних договорів України. Іноземці або особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, можуть подавати паспортний документ, термін дії якого закінчився або який підлягає обміну, у разі якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262;

3) копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку;

4) документ, що підтверджує сплату державного мита та адміністративного збору за видачу, оформлення або продовження строку дії посвідки.

У разі продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземці та особи без громадянства додатково подають оригінал посвідки на тимчасове проживання.

Уповноважений орган повертає паспортний документ особі одразу після прийняття заяви про видачу або продовження строку дії посвідки.

Технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною, знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затверджений постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25 квітня 2018 року (далі - Порядок №322).

Згідно з п.21 Порядок №322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Згідно з п. 61, 62 Порядку №322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:

1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;

2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

4) встановлено належність особи до громадянства України;

5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;

6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;

8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;

11) в інших випадках, передбачених законом.

Копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків, визначених пунктом 17 цього Порядку.

З системного аналізу наведених норм слідує, що територіальний орган ДМС має право на підставі проведеної перевірки та після встановленого факту подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів відмовити в оформленні або видачі посвідки.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

В розумінні приписів ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон №1706-VII).

Частиною 1 ст.1 Закону №1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.ч.1-3 ст.4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Порядок №509).

Абзацом 1 п.6 Порядку №509 передбачено, що у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком 2, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Додатком 2 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 352) затверджена форма Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка містить графу «Фактичне місце проживання/перебування».

Як зазначалося вище, згідно Довідки від 11.11.2022 №1249-500-2316989 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання / перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено - АДРЕСА_4 .

Отже, подаючи 28.11.2022р. відомості для внесення до заяви-анкети №105131904 від 28.11.2022 про обмін посвідки на тимчасове проживання, позивач мав зазначити місце проживання - АДРЕСА_4 , як фактичне житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому він проживав з 11.11.2022р.

Таким чином, відповідач отримавши від Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії відомості про не виявлення позивача за зазначеною в заяві анкеті адресою - АДРЕСА_2 , та про фактичне місце проживання ОСОБА_1 за іншою адресою, а саме - АДРЕСА_3 з 11.11.2022р., прийняв рішенням про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 06.12.2022 №6942, яке є обґрунтованим, а тому правомірним і скасуванню не підлягає.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко