Справа № 522/8812/22
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2023 р. Справа № 522/8812/22

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28.09.2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання незаконним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2022 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом пропущено строк звернення до суду.

Так, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням, можуть скористатися правом його оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 288 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України можуть бути подані в десятиденний строк з дня їх проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2022 року вперше було подано 22.11.2022 року, тобто із суттєвим пропуском строку, встановленого ч.ч.1,2 ст.295 КАС України.

Водночас, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 року з огляду на подання апеляційної скарги в паперовій формі та нескріплення її власноручним підписом скаржника, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.298 КАС України апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута апелянту без розгляду. Як наслідок, судом не надавалась оцінка поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вказаних в первісній апеляційній скарзі.

20.01.2023 року ОСОБА_1 вдруге подано апеляційну скаргу, в якій, з-поміж іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на електронну та/або поштову адресу позивача копія оскаржуваного судового рішення не надходила, про його існування дізнався лише 21.11.2022 року, коли безпосередньо прибув до інформаційного відділу Приморського районного суду м. Одеси. Крім того, апелянт вказує, що 19.09.2022 року розірвав договір про надання правової допомоги із представником - адвокатом Мартинюк Ю.С., про що остання повідомила суд першої інстанції відповідним листом. Таким чином, апелянт зазначає, що якби він особисто отримав рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2022 року, то подав би апеляційну скаргу у встановлений КАС України строк. Щодо поважності підстав пропуску строку з 12.12.2022 року по дату повторного подання апеляційної скарги, апелянт вказує, що копію ухвали про повернення апеляційної скарги без розгляду не отримував, з її змістом ознайомився лише 12.12.2022 року, в канцелярії суду апеляційної інстанції.

Водночас, суд звертає увагу скаржника на те, що статею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з цим, суд наголошує, що сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, в Єдиному державному реєстрі судових рішень текст рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28.09.2022 року по справі №522/8812/22 оприлюднено 05.10.2022 року.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, позивач був обізнананий про існування судового провадження у справі №522/8812/22 (зокрема позивач 11.07.2022 року самостійно подав позовну заяву, неодноразово повідомлявся про дату та час судових засідань за допомогою SMS-повідомлень, 02.08.2022 року заявляв клопотання про усунення недоліків).

Суд констатує, що апелянтом не зазначено та належними доказами не підтверджено існування непереборних обставин, що унеможливили ознайомлення апелянта зі змістом оскаржуваного судового рішенням у більш стислий термін ніж два місяці, зокрема, через ЄДРСР, шляхом ознайомлення з матеріалами справи, звернення до суду із заявою про видачу копії судового рішення тощо.

Доводи апелянта стосовно направлення адвокатом Мартинюк Ю.С. листа до суду першої інстанції про розірвання 19.09.2022 року договору про надання правової допомоги та, відповідно, про обізнаність суду першої інстанції із вказаними обставинами, суд вважає необгрунтованими та такими, що не підтверджуються жодними доказами. Так, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які заяви, клопотання, листи-повідомлення та/або інші процесуальні документи, котрі б містили відомості про припинення правовідносин між адвокатом та позивачем щодо представництва інтересів останнього. Більш того, з матеріалів справи справи вбачається, що 28.09.2022 року адвокатом Мартинюк Ю.С. в інтересах позивача було заявлено клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, що може свідчити про наявність діючих правовідносин між ОСОБА_1 та його адвокатом станом на дату винесення оскаржуваного судового рішення (28.09.2022 року).

З огляду на зазначене, враховуючи, що ані матеріалами справи, ані долученими до апеляційної справи доказами не підтверджено розірвання договору про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом Мартинюк Ю.С. саме 19.09.2022 року, а також факт належного повідомлення суду про вказану обставину, судом першої інстанції було правомірно надіслано рішення суду від 28.09.2022 року на електронну адресу представника позивача - адвоката Мартинюк Ю.С.

До того ж, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що цікавитися станом відомих судових проваджень повинні саме сторони справи, котрими в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч.1 ст.46 КАС України), а тому посилання заявника на неналежне виконання його адвокатом своїх обов`язків не можна вважати поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в ухвалах від 08 листопада 2021 року по справі №910/7529/20, від 18 листопада 2021 року по справі №760/21469/16-ц, від 27 червня 2022 року у справі №921/328/21, від 17 листопада 2022 року у справі №910/1070/21.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Чірікоста і Віола проти Італії" зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Отже, доводи скаржника щодо пропущення строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2022 року, викладені в клопотанні, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки носять суб`єктивний характер і є такими, що залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

Крім того, суд додатково наголошує, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження того, що копія рішення суду першої інстанції отримана ним саме 22.11.2022 року.

Щодо посилання апелянта на неотримання копії ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги без розгляду, суд зазначає, що секретарем судового засідання копія ухвали суду від 12.12.2022 року направлялась засобами поштового зв`язку на адресу апелянта " АДРЕСА_1 ", що відповідає адресі ОСОБА_1 , зазначеній в апеляційній скарзі та позовній заяві. Водночас, конверт із рекомендованим повідомлення про вручення повернувся на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема у постановах від 25.06.2021 року по справі № 420/1520/20, від 28.09.2021 року по справі № 420/3722/20, від 11.08.2022 року по справі № 916/514/21, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена положеннями КАС України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то потрібно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

При цьому, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» тощо, з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а також повідомлень позивача про зміну поштової адреси, колегія суддів вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Суд зауважує, що навіть вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Таким чином, доводи скаржника щодо пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення у вказаній частині також не можуть бути визнані судом об`єктивно непереборними , оскільки носять суб`єктивний характер і залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, а протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі, якщо заяву про поновлення строку не буде подано у визначений строк або причини пропуску строку буде визнано судом не поважними то відповідно до ст. 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Лук`янчук О.В.