Справа № 500/795/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/795/23

07 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №93 від 05.08.2022, яким відмовлено у призначені пенсії ОСОБА_1 , та скасувати його;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.08.1976 по 30.09.1976, з 01.07.1977 по 31.08.1977, з 30.08.1978 по 22.05.1981, з 07.08.1983 по 02.04.1984 в колгоспі «Радянська Україна»; з 15.11.2003 по 31.05.2005 в КП «Андрушівка»; з 03.12.2007 по 31.12.2007 в комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка», в сукупності 27 років 04 місяці 21 день.

В обґрунтування позову вказує, що 28.07.2022 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №93 від 05.08.2022 позивачу відмовлено у призначені пенсії. Відмова мотивована тим, що у ОСОБА_2 відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії та віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розрізі поданих документів та даних СПОВ.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, вважає його необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Зокрема, вказує, що із записів трудової книжки позивача вбачається, що до 1984 року ОСОБА_1 працював у колгоспі «Радянська Україна». Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в акті перевірки достовірності архівної довідки про трудовий стаж від 15.09.2022 вказує на розбіжності в персональних даних (по батькові) і у кількості відпрацьованих людиноднів за рік. З цього приводу позивач зазначає, що довідка №03-01/2/1273 є неправильною, адже містить відомості за 1982 рік, коли ОСОБА_1 перебував на військовій строковій службі, відтак не міг відпрацювати 48 людиноднів. Відповідно інша інформація у довідці змістилася. Вважає, що до уваги слід брати архівну довідку від 15.09.2022 №03-01/2/1564.

Щодо розбіжностей у зазначенні по батькові позивача вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 одна і та ж сама особа, що підтверджується відповідними доказами. Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Позивач стверджує, що згідно архівних довідок №03-01/2/1565, №03-01/2/1564 від 15.09.2022 трудовий стаж в колгоспі «Радянська Україна» в сукупності становить: 1 рік 3 місяці 13 днів. В той же час відповідач зарахував 1 рік 2 місяці 3 дні. При цьому покликається на те, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі у громадському господарстві.

За період роботи в КП «Андрушівка» з 15.11.2003 по 31.05.2005, запис про який міститься у трудовій книжці, на переконання позивача, має бути зараховано 1 рік 6 місяців 17 днів, а орган Пенсійного фонду зарахував лише 4 місяці 4 дні.

Також за період роботи з 03.12.2007 по 31.12.2007 в комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка» має бути зараховано 29 днів, а зараховано лише 7 днів.

Таким чином, позивач стверджує, що його страховий стаж становить 27 років 04 місяці 21 день та включає уже зарахований стаж роботи (26 років 06 днів) і спірні періоди, які повністю підтверджуються наведеними доказами, а тому мають бути зараховані до його страхового стажу на підставі рішення суду.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

29.03.2023 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, вказано, що позивач 28.07.2022 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком здійснювався за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За наслідками розгляду заяви у призначенні пенсії за віком відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу - 29 років при наявних - 26 років 00 місяців 06 днів.

Позивачем для підтвердження страхового (трудового) стажу до органів Пенсійного фонду надана трудова книжка серії НОМЕР_1 від 02.04.1984, на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому спірні періоди роботи, які позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового (трудового) стажу роботи, а саме: - з 01.08.1976 по 30.09.1976; з 01.07.1977 по 31.08.1977; з 30.08.1978 по 22.05.1981; з 07.08.1983 по 20.04.1984 в колгоспі "Радянська Україна", у трудовій книжці відсутні.

Для підтвердження стажу роботи у спірні періоди, позивачем до позовної заяви додані: архівна довідка про заробітну плату від 11.07.2022 №03-01/2/1275, архівна довідка про трудовий стаж від 11.07.2022 №03 01/2/1273, архівна довідка від 15.09.2022 №03-01/2/1564 та архівна довідка про заробітну плату від 15.09.2022 №03-01/2/1565.

Представник відповідача зазначає, що було проведено перевірку достовірності архівних довідок №03-01/2/1273 від 11.07.2022, №03-01/2/1275 від 11.07.2022, виданих Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області ОСОБА_1 , за період роботи з 01.01.1975 по 30.11.2001.

При перевірці між даними книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та даними, зазначеними у довідці, встановлено розбіжність у персональних даних (по батькові) та у кількості відпрацьованих людиноднів за рік, що відображено в акті перевірки від 15.09.2022.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до страхового (трудового) стажу роботи позивача зараховано спірні періоди з 01.08.1976 по 30.09.1976 - 02 дні; з 01.07.1977 по 31.08.1977 - 04 дні; з 30.08.1978 по 22.05.1981, з них по періодах: - з 30.08.1978 по 31.12.1978 - 26 днів, з 01.01.1979 по 31.12.1979 - 01 місяць 23 дні, з 01.01.1980 по 31.12.1980 - 03 місяці 28 днів, з 01.01.1981 по 22.05.1981 - 03 місяці 10 днів; з 07.08.1983 по 02.04.1984, з них по періодах: з 07.08.1983 по 31.12.1983 - 01 місяць 04 дні, з 01.01.1984 по 02.04.1984 - 03 місяці 02 дні; з 01.12.2007 по 28.12.2007 - 07 днів.

Оскільки у позивача на дату звернення за призначенням пенсії за віком, необхідно страхового стажу не було, територіальним органом Пенсійного фонду України у призначенні йому пенсії після досягнення ним віку 60 років, відмовлено.

З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.34-37).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16.03.2023 та копія позовної заяви з додатками були доставлені в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 16.03.2023 та 13.03.2023 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.32-33).

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення віку 60 років, 28.07.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №93 від 05.08.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішенні вказано, що необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж ОСОБА_1 - 26 років 06 днів. Страховий стаж зараховано згідно наданих документів та за даними СПОВ (а.с.8).

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідачів як суб`єктів владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Статтею 11 Закону №1058-IV визначено осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, відповідно до пункту 1 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

При цьому, як передбачено пунктом 1 статті 14 Закону №1058-IV, страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

За змістом частин п`ятої та шостої статті 20 Закону №1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових норм дає підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Позивач вважає спірними, зокрема, періоди роботи з 01.08.1976 по 30.09.1976, з 01.07.1977 по 31.08.1977, з 30.08.1978 по 22.05.1981, з 07.08.1983 по 02.04.1984 в колгоспі «Радянська Україна».

Судом досліджено записи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 (а.с.9-10).

Записом №1 у трудовій книжці позивача значиться запис від 02.04.1984 про зарахування на посаду вантажника Об`єднання по торгівлі продовольчими товарами Шумського РайСТ.

Записи щодо вищевказаних періодів роботи в колгоспі «Радянська Україна» відсутні.

Однак зазначено, що до поступлення в Об`єднання по торгівлі продовольчими товарами працював у колгоспі «Радянська Україна» (а.с.9).

З огляду на відсутність у трудовій книжці ОСОБА_1 необхідних записів про трудову діяльність в колгоспі «Радянська Україна», для підтвердження наявного трудового стажу ним при зверненні за призначенням пенсії за віком надано до органу Пенсійного фонду архівну довідку про трудовий стаж від 11.07.2022 №03-01/2/1273 та архівну довідку про заробітну плату від 11.07.2022 №03-01/2/1275, видані ОСОБА_1 Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області (а.с.12, 13).

На підставі наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.09.2022 №230 та направлення від 09.09.2022 №4212 провідним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Швець Тетяною Федорівною в присутності головного спеціаліста Архівного відділу №2 Кременецької РВА Чаплюк Ольги Вікторівни проведена перевірка достовірності архівних довідок №03-01/2/1273 від 11.07.2022 та №03-01/2/1275 від 11.07.2022, виданих Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області ОСОБА_1 , за період роботи з 01.01.1975 по 30.11.2001.

При перевірці використані архівні документи колгоспу "Радянська Україна", КСП "Каменяр" с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області - спр. №352 "Книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №2. Бригада №2" (особовий рахунок № НОМЕР_3 ), книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1976, 1977, 1978, 1981, 1983 роки.

Результати перевірки відображені в акті перевірки достовірності архівної довідки про трудовий стаж №1900-1103-1/4188 від 15.09.2022.

Відповідно до вказаного акту перевіркою архівної довідки №03-01/2/1273 від 11.07.2022 встановлено, що згідно книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника значиться « ОСОБА_1 », рік народження 1962.

У книзі є дані щодо встановленого мінімуму та кількості відпрацьованих людиноднів за рік ОСОБА_1 .

Так, щодо спірного періоду 1976-1984 років вбачається, що в цей період не було встановлено мінімуму трудової участі в колективному господарстві, а кількість відпрацьованих ОСОБА_1 людиноднів за рік становила:

1976 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 2;

1977 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 4;

1978 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 50;

1979 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 49;

1980 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 99;

1981 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 111;

1983 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 48;

1984 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 29 (а.с.11, 39).

При цьому з акта слідує, що перевіркою архівної довідки від 11.07.2022 №03-01/2/1273, між даними книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та даними, зазначеними у цій довідці, встановлено розбіжність у персональних даних (по батькові) та у кількості відпрацьованих людиноднів за рік.

Проаналізувавши зміст архівних довідок та відомості щодо виявлених розбіжностей, наведені в акті перевірки від 15.09.2022, суд звертає увагу, що в архівній довідці від 11.07.2022 №03-01/2/1273 вказано про 48 відпрацьованих ОСОБА_1 людиноднів у 1982 році, тоді як книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника не містить інформації про кількість відпрацьованих людиноднів за 1982 рік.

Згідно довідки від 24.10.2017 №251, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 23.05.1981 по 06.05.1983 (а.с.26), а відтак відомості про кількість відпрацьованих ним людиноднів за 1982 рік внесені в архівну довідку про трудовий стаж від 11.07.2022 №03-01/2/1273 помилково.

З огляду на вказану помилку всі інші відомості щодо встановленого мінімуму та кількості відпрацьованих людиноднів ОСОБА_1 у зазначеній довідці змістилися, тому й не відповідають даним, встановленим при перевірці за книгою обліку трудового стажу та заробітку колгоспника.

На підтвердження виконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві за 1975-2001 роки позивачем до матеріалів позову надано архівну довідку про трудовий стаж від 15.09.2022 №03-01/2/1564, видану Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області (а.с.14), дані якої про кількість відпрацьованих ОСОБА_1 людиноднів у 1976-1984 роки повністю відповідають даним, встановленим при перевірці достовірності архівних довідок №03-01/2/1273 від 11.07.2022 та №03-01/2/1275 від 11.07.2022 та відображеним в акті перевірки від 15.09.2022 (а.с.11, 39).

Судом також встановлено, що у даних архівних довідках вказано відомості про « ОСОБА_1 », при тому що позивач - « ОСОБА_1 », на що звернуто увагу в акті перевірки від 15.09.2022.

Суд не має сумнівів щодо того, що позивач « ОСОБА_1 » і « ОСОБА_1 » одна і та ж сама особа.

Так, відповідно до відомостей паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 25.05.2000 Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області, прізвище, ім`я та по батькові зазначено - ОСОБА_1 (а.с.5). Власником трудової книжки серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , трудова книжка містить запис, внесений першим роботодавцем позивача - Об`єднанням по торгівлі продовольчими товарами Шумського РайСТ, про те, що ОСОБА_1 до поступлення в Об`єднання по торгівлі продовольчими товарами працював у колгоспі «Радянська Україна» (а.с.9).

Також матеріали справи містять довідку ІІІумської міської ради від 07.02.2023 №86, видану на підставі акту опитування свідків на предмет встановлення особи №17 від 07.02.2023, та довідку архівного відділу Кременецької РВА №03-01/2/196 від 21.02.2023, з яких слідує, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » одна і та ж сама особа (а.с.16-20).

Водночас суд зазначає, що в оскарженому рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не згадується цей недолік архівних довідок та не оспорюються жодні інші відомості, вказані у зазначених архівних довідках, зокрема, щодо спірних періодів роботи працівника, що підтверджуються довідками. Відмова мотивована лише відсутністю у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за віком (а.с.8).

Таким чином, суд не бере до уваги виявлені недоліки в архівних довідках та наголошує, що факт роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Радянська Україна» з 01.08.1976 по 30.09.1976, з 01.07.1977 по 31.08.1977, з 30.08.1978 по 22.05.1981, з 07.08.1983 по 02.04.1984 не заперечується відповідачами.

Як встановлено судом, позивач не погоджується із кількістю зарахованого трудового стажу за спірні періоди роботи з 01.08.1976 по 30.09.1976, з 01.07.1977 по 31.08.1977, з 30.08.1978 по 22.05.1981, з 07.08.1983 по 02.04.1984 в колгоспі «Радянська Україна», з огляду на кількість відпрацьованих ОСОБА_1 людиноднів у ці періоди.

Зокрема, вказує, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. Аналогічний порядок обчислення стажу роботи застосовується і в тому випадку, коли не встановлювався мінімум трудової участі у громадському господарстві.

Таким чином, позивач стверджує, що згідно архівних довідок № 03-01/2/1565, №03-01/2/1564 від 15.09.2022 його трудовий стаж в колгоспі «Радянська Україна» в сукупності становить: 2 + 4 + 50 + 49 + 99 + 111 + 48 + 29 = 392 трудодні, 392 : 25,4 = 15 місяців 13 днів, тобто 1 рік 3 місяці 13 днів. В той же час орган Пенсійного фонду нарахував 1 рік 2 місяці 3 дні.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно за нормами частини другої статті 56 Закону № 1788-XII при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 17.05.1992 №17 «Про порядок застосування окремих положень статей Закону України «Про пенсійне забезпечення»», при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4.

Судом встановлено та підтверджується актом перевірки достовірності архівної довідки про трудовий стаж №1900-1103-1/4188 від 15.09.2022, що в спірні періоди кількість відпрацьованих ОСОБА_1 в колгоспі «Радянська Україна» людиноднів за рік становила:

1976 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 2;

1977 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 4;

1978 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 50;

1979 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 49;

1980 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 99;

1981 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 111;

1983 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 48;

1984 рік, кількість відпрацьованих людиноднів за рік - 29 (а.с.11, 39).

Тобто загальна кількість відпрацьованих ОСОБА_1 людиноднів в колгоспі «Радянська Україна» у спірні періоди становить 392 дні.

Як вбачається з наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розрахунку стажу ОСОБА_4 органом Пенсійного Фонду до страхового стажу позивача зараховано спірні періоди роботи в колгоспі «Радянська Україна» таким чином:

з 01.08.1976 по 30.09.1976 - 02 дні;

з 01.07.1977 по 31.08.1977 - 04 дні;

з 30.08.1978 по 22.05.1981 по періодах:

з 30.08.1978 по 31.12.1978 - 26 днів,

з 01.01.1979 по 31.12.1979 - 01 місяць 23 дні,

з 01.01.1980 по 31.12.1980 - 03 місяці 28 днів,

з 01.01.1981 по 22.05.1981 - 03 місяці 10 днів;

з 07.08.1983 по 02.04.1984, з них по періодах:

з 07.08.1983 по 31.12.1983 - 01 місяць 04 дні,

з 01.01.1984 по 02.04.1984 - 03 місяці 02 дні (а.с.7, 43).

У сукупності зарахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області стаж позивача становить приблизно 1 рік та 2 місяці, що не співпадає з наведеним позивачем обрахунком із застосуванням коефіцієнта 25,4 (приблизно 1 рік та 3 місяці).

Жоден з відповідача не надав будь-якого пояснення з приводу порядку обчислення та зарахування стажу для обчислення пенсії позивачу за період роботи у колгоспі «Радянська Україна», зокрема, спростування мотивів позивача в цій частині позовних вимог.

Наведене відповідачами обчислення страхового стажу за цей період не підтверджується та не узгоджується з архівною довідкою від 15.09.2022 №03-01/2/1564, виданою Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області, та висновками акта перевірки достовірності архівної довідки про трудовий стаж №1900-1103-1/4188 від 15.09.2022. Відтак, страховий стаж за період роботи ОСОБА_1 у колгоспі «Радянська Україна» обчислений відповідачами не вірно.

Крім цього, спірними періодами позивач вважає періоди роботи з 15.11.2003 по 31.05.2005 в КП «Андрушівка» та з 03.12.2007 по 31.12.2007 в Комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка».

Щодо спірних періодів роботи у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 містяться такі записи:

запис №7, 15.11.2003 прийнятий на роботу в КП «Андрушівка» трактористом,

запис №8, 31.05.2005 звільнений з роботи за взаємною згодою сторін;

запис №11, 03.12.2007 прийнятий на роботу в Комунально-обслуговуюче підприємство «Андрушівка» на посаду тракториста по договору,

запис №12, 31.12.2007 звільнений з роботи з посади тракториста за взаємною згодою сторін.

Записи про звільнення засвідчені підписами відповідальних осіб та скріплені печатками підприємств (а.с.10).

Вказані періоди роботи позивача в КП «Андрушівка» та в Комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка» відповідачами не заперечуються.

Водночас ОСОБА_1 не погоджується із кількістю зарахованого трудового стажу за спірні періоди роботи та вважає, що такі мають бути зараховані повністю відповідно до вищевказаних записів його трудової книжки.

Поряд з цим, суд враховує, що положення Закону №1058-ІV набрали чинності з 01.01.2004 і саме з цього часу законом передбачено обчислення пенсій за віком за даними, накопиченими на кожну застраховану особу в електронних базах даних системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України відповідно до звітів роботодавців, а саме за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відтак відсутність відомостей про сплату страхових внесків за застраховану особу після 01.01.2004 у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування впливає на підтвердження страхового стажу особи.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 15.11.2003 по 31.05.2005 позивач працював в КП «Андрушівка», а в період з 03.12.2007 по 31.12.2007 в Комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка».

Страхові внески з 01.01.2004 відповідно до вищевказаного механізму законодавчого регулювання мали сплачуватись за застраховану особу ОСОБА_1 його роботодавцями.

Судом досліджено довідку форми ОК-5 з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.44, 47).

У ній наявні такі відомості про сплачені страхові внески страхувальником КП «Андрушівка»:

2003 рік: сплачено за листопад (кількість днів трудових відносин: 1 день) та грудень (кількість днів трудових відносин: 1 день);

2004 рік: сплачено за січень (кількість днів трудових відносин: 1 день), лютий (кількість днів трудових відносин: 1 день), березень (кількість днів трудових відносин: 1 день), квітень (кількість днів трудових відносин: 1 день), травень (кількість днів трудових відносин: 1 день), червень (кількість днів трудових відносин: 1 день), липень (кількість днів трудових відносин: 1 день), серпень (кількість днів трудових відносин: 1 день), вересень (кількість днів трудових відносин: 12 днів), жовтень (кількість днів трудових відносин: 1 день), листопад (кількість днів трудових відносин: 1 день), грудень (кількість днів трудових відносин: 31 день).

Страховий стаж: січень -1 день, лютий - 1 день, березень - 1 день, квітень - 1 день, травень - 1 день, червень - 1 день, липень -1 день, серпень - 1 день, вересень - 12 днів, жовтень - 14 днів, листопад - 13 днів, грудень - 26 днів.

2005 рік: сплачено за лютий (кількість днів трудових відносин: 1 день), березень (кількість днів трудових відносин: 1 день), квітень (кількість днів трудових відносин: 1 день), травень (кількість днів трудових відносин: 1 день).

Страховий стаж: січень -1 день, лютий - 1 день, березень - 1 день, квітень - 1 день, травень - 1 день, червень - 1 день, липень -1 день, серпень - 1 день, вересень - 12 днів, жовтень - 14 днів, листопад - 13 днів, грудень - 26 днів.

Страховий стаж: лютий - 1 день, березень - 1 день, квітень - 1 день, травень - 1 день (а.с.47 зворот).

З наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розрахунку стажу ОСОБА_1 органом Пенсійного фонду до страхового стажу позивача зараховано спірний період роботи період з 15.11.2003 по 31.05.2005 в КП «Андрушівка» таким чином:

з 15.11.2003 по 31.12.2003 - 01 місяць 17 днів;

з 31.01.2004 по 31.01.2004 - 01 день;

з 29.02.2004 по 29.02.2004 - 01 день;

з 31.03.2004 по 31.03.2004 - 01 день;

з 30.04.2004 по 30.04.2004 - 01 день;

з 31.05.2004 по 31.05.2004 - 01 день;

з 30.06.2004 по 30.06.2004 - 01 день;

з 31.07.2004 по 31.07.2004 - 01 день;

з 31.08.2004 по 31.08.2004 - 01 день;

з 19.09.2004 по 30.09.2004 - 12 днів;

з 01.10.2004 по 30.11.2004 - 27 днів;

з 01.12.2004 по 31.12.2004 - 26 днів;

з 28.02.2005 по 28.02.2005 - 01 день;

з 31.03.2005 по 31.03.2005 - 01 день;

з 30.04.2005 по 01.05.2005 - 02 дні (а.с.7, 43).

У довідці також наявні такі відомості про сплачені страхові внески страхувальником Комунально-обслуговуючим підприємством «Андрушівка»:

2007 рік: сплачено за грудень (кількість днів трудових відносин: 28 днів).

Страховий стаж: грудень - 7 днів (а.с.47 зворот).

Враховуючи викладене, період роботи ОСОБА_1 в КП «Андрушівка» з 15.11.2003 по 31.12.2003 зараховано в повному обсязі відповідно до відомостей його трудової книжки (01 місяць 17 днів).

З огляду на те, що для підтвердження страхового стажу з 01.01.2004 органами пенсійного фонду обов`язково використовуються дані Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з відомостями щодо сплати страховий внесків, періоди роботи позивача в КП «Андрушівка» з 01.01.2004 по 31.05.2005 та в Комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка» за період з 03.12.2007 по 31.12.2007 зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 пропорційно до кількості відпрацьованих днів, за які нараховано заробітну плату та сплачених страхових внесків.

Також суд враховує, що відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами частин четвертої - шостої, дев`ятої, десятої статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, суд зазначає висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

З матеріалів справи вбачається, що підставою незарахування сукупно усього періоду роботи позивача в КП «Андрушівка» з 01.01.2004 по 31.05.2005 та в Комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка» за період з 03.12.2007 по 31.12.2007 була фактично відсутність нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України у кожному з місяців спірного періоду за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наполягаючи на зарахуванні цього періоду повністю, а не за даними про сплату страхових внесків Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач не надав жодних додаткових доказів за спірний період роботи, як от, довідку про заробітну плату за цей період, які б підтверджували отримання ним доходу, нарахування страхових внесків (єдиного внеску) та невиконання обов`язку щодо перерахування страхових внесків підприємством-страхувальником. А тому у суду відсутні будь-які дані (відомості) для висновку, що позивач у період з 01.01.2004 по 31.05.2005 та з 03.12.2007 по 31.12.2007 дійсно отримував заробітну плату (дохід), а страхові внески (єдиний соціальний внесок) не сплачувалися чи сплачувалися роботодавцем з порушенням встановлених строків.

Суд зауважує, що за обставин коли особі (працівникові) була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, але не перераховані до бюджету, в органу пенсійного фонду відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу такий період роботи, оскільки працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, і наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи особи на такому підприємстві. Натомість у цій справі таких обставин не встановлено.

Таким чином, за матеріалами адміністративної справи суд не вбачає підстав для зарахування спірних періодів роботи з 15.11.2003 по 31.05.2005 в КП «Андрушівка», з 03.12.2007 по 31.12.2007 в Комунально-обслуговуючому підприємстві «Андрушівка» до страхового стажу позивача в спосіб, як це вказано позивачем, бо період з 15.11.2003 по 31.12.2003 в КП «Андрушівка» зарахований повністю, а періоди з 01.01.2004 по 31.05.2005 та з 03.12.2007 по 31.12.2007 правомірно зараховані за даними сплати страхових внесків Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Проте позивач не позбавлений права, з урахуванням наведених вище висновків суду, додатково з`ясувати питання сплати страхових внесків підприємством-страхувальником з 01.01.2004 по 31.05.2005 та з 03.12.2007 по 31.12.2007 та при отриманні додаткових доказів (вказаних вище судом) повторно звернутися до органів пенсійного фонду стосовно зарахування цього спірного періоду роботи до страхового стажу.

Оцінюючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №93 від 05.08.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії, на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, суд зазначає таке.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №93 від 05.08.2022 не містить жодних обґрунтувань щодо неврахування тих чи інших періодів роботи позивача, в тому числі періодів, які ОСОБА_1 вважає спірними.

При цьому перевірку наданих позивачем архівних довідок про роботу в колгоспі проведено 15.09.2022, тобто після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

За нормами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

На момент звернення за призначенням пенсії страховий стаж позивача становив 26 років 6 днів (а.с.8) та був недостатнім для призначення йому пенсії за віком. Такий стаж не є достатнім і при страховому стажі, на зарахуванні якого наполягає позивач, за його підрахунками він складає 27 років 04 місяці 21 день.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №93 від 05.08.2022 в частині відмови у призначенні пенсії є правомірним, проте обчислений страховий стаж цим відповідачем є спірним.

Судом встановлено, що існують розбіжності у зарахованому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області страховому стажі позивача за спірні періоди роботи з 01.08.1976 по 30.09.1976, з 01.07.1977 по 31.08.1977, з 30.08.1978 по 22.05.1981, з 07.08.1983 по 02.04.1984 в колгоспі «Радянська Україна», з огляду на кількість відпрацьованих ОСОБА_1 у ці періоди людиноднів, про що судом детально описано вище.

Питання про зарахування таких періодів роботи позивача з 01.08.1976 по 30.09.1976, з 01.07.1977 по 31.08.1977, з 30.08.1978 по 22.05.1981, з 07.08.1983 по 02.04.1984 в колгоспі «Радянська Україна» до його страхового стажу за фактичною тривалістю (із застосуванням коефіцієнта 25,4) може бути вирішено органом Пенсійного фонду при повторному розгляді заяви позивача щодо призначення пенсії за віком (обчисленні стажу для призначення пенсії).

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про зобов`язання відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити повторний розгляд заяви про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 (обчислення стажу для призначення пенсії) з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу підлягає судовий збір, сплачений відповідно до квитанції від 10.03.2023 (а.с.4), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 268,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та 268,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду щодо зарахування окремих періодів роботи до страхового стажу, викладених у мотивувальній частині рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім грн 40 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вулиця Набережна Перемоги, 26, місто Дніпро, 49094, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 07 квітня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.