Справа № 380/18049/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі ГУ ПФУ у Львівській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Касьяновій Наталії Вікторівні в задоволенні заяви про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія І);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, призначити та виплатити пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія І) з 02 травня 2022 року з врахуванням виплаченої пенсії за віком.

Ухвалою від 20.12.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 24.01.2023 суд залучив до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області , місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83 (далі ГУ ПФУ в Одеській області).

Ухвалою від 17.03.2023 суд витребував докази від ГУ ПФУ у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач подала всі необхідні документи для переведення її на пенсію по втраті годувальника. Протиправним є посилання пенсійного органу на не подання експертного висновку про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, адже позивач є дружиною, яка втратила годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до І категорії, і яка звернулася за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

12.01.2023 представник ГУ ПФУ у Львівській області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що позивач при зверненні за переведенням на пенсію по втраті годувальника не подала всіх документів, які вимагаються законодавством, у зв`язку з чим, ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення про відмову у призначенні такої пенсії. Представник ГУ ПФУ у Львівській області також вказала на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду із цим позовом.

ГУ ПФУ в Одеській області правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось, належним чином повідомлене про розгляд справи.

23.01.2023 позивач подала до суду відповідь на відзив ГУ ПФУ у Львівській області, в якій зазначила ті ж аргументи, що й у позовній заяві.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у Мелітопольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії за віком.

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради Львівської області від 21.04.2022 №1301- позивача (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) взято на облік внутрішньо переміщеної особи з фактичним місцем перебування: АДРЕСА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 датою смерті чоловіка позивача ОСОБА_2 є 23.03.2022.

Посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 12.03.2019, підтверджується статус ОСОБА_2 учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), ІІІ група інвалідності.

ОСОБА_2 отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням від 27.02.1997 № НОМЕР_4 .

У зв`язку зі смертю чоловіка учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), позивач звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 02.05.2022 про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

За принципом екстериторіальності заяву позивача передано для розгляду до ГУ ПФУ в Одеській області, яке прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії від 02.05.2022 №17, яким відмовило у переводі позивача на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку з ненаданням документів згідно з вимогами законодавства.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Щодо строку звернення до суду із цим позовом, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

За змістом частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановив суд, позивач не погоджується з відмовою ГУ ПФУ в Одеській області, яке прийняло рішення від 02.05.2022 №17, яким відмовило у переводі позивача на пенсію по втраті годувальника.

Таким чином, саме з моменту отримання цього рішення позивач дізналася про порушення свого права на переведення на пенсію по втраті годувальника.

У позовній заяві позивач зазначає, що отримала рішення ГУ ПФУ в Одеській області 10.11.2022, що підтверджується відміткою про дату виготовлення ГУ ПФУ у Львівській області копії цього рішення.

Суд наголошує на тому, що відповідачами не надано суду доказів щодо отримання позивачем рішення пенсійного органу до 10.11.2022.

З огляду на це, звернувшись з цим позовом до суду 12.12.2022 (згідно з відміткою на поштовому конверті), позивач дотрималася шестимісячного строку звернення до суду, а тому доводи представника ГУ ПФУ у Львівській області про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними та необґрунтованими.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон України №1058-IV).

У частині першій статті 9 Закону України №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону України №1058-IV).

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначено статтею 36 Закону України №1058-IV. Так, у частині першій цієї статті передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 Закону України №1058-IV, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

У пункті 1 частини другої статті 36 Закону України №1058-IV зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вказаного Закону.

Згідно з частиною третьої статті 36 Закону України №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Аналізуючи наведені положення можна сформувати висновок про те, що позивач, як член сім`ї померлого годувальника, має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

На виконання вказаного положення постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №22-1).

В абзаці першому пункту 1.1 розділу I Порядку №22-1 визначено, що, серед іншого, заява переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пункту 2.3 розділу II Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Враховуючи підставу відмови позивачу у переведенні на пенсію по втраті годувальника (неподання документів, визначених законодавством), з метою перевірки дотримання позивачем описаних положень Порядку №22-1 в частині подання необхідного пакету документів суд ухвалою від 17.03.2023 витребував від ГУ ПФУ у Львівській області належним чином засвідчені заяву позивача про переведення її на пенсію по втраті годувальника та додані до неї документи.

29.03.2023 до суду на виконання вимог ухвали надійшли витребувані документи, з яких вбачається, що позивач до заяви про переведення на пенсію по втраті годувальника подала наступні документи:

- паспорт громадянина України, який містить відомості про місце проживання позивача;

- довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_3 та позивача;

- свідоцтво про шлюб, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 ;

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорія), ІІІ група інвалідності;

- документи про стаж ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

У розрізі пункту 2.3 розділу II Порядку №22-1 суд погоджується із аргументами позивача про відсутність у неї обов`язку подавати експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, адже вона є дружиною, яка втратила годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулася за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, на переконання суду, позивач подала до пенсійного органу передбачені Порядком № 22-1 документи, які були достатніми для встановлення наявності підстав для переведення її на пенсію по втраті годувальника.

У контексті оцінки відмови ГУ ПФУ в Одеській області у переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника, суд зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Критерій обґрунтованості вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Суд акцентує увагу на тому, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

У спірному випадку відсутність у рішенні від 02.05.2022 №17 визначених документів, які позивач не подала для переведення на пенсію по втраті годувальника безумовно свідчить про його необґрунтованість, що, окрім цього, поставило позивача у невизначене становище, та позбавило її можливості подати необхідні, на думку державного органу, документи.

Резюмуючи викладені висновки, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії від 02.05.2022 №17 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України.

Переходячи до обрання способу захисту порушених прав позивача на належне пенсійне забезпечення, суд насамперед вказує на те, що відмова ГУ ПФУ в Одеській області у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника оформлена рішенням про відмову в перерахунку пенсії від 02.05.2022 №17. Таким чином, заявлена позовна вимога про визнання протиправною відмови пенсійного органу у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника не є ефективним способом захисту прав, а тому не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії від 02.05.2022 №17.

Поряд з цим, суд зазначає, що пенсія за Законом України №1058-IV призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера. Між тим, у разі наявності підстав пенсійний орган зобов`язаний прийняти рішення про переведення особу на інший в межах цього Закону вид пенсії, а не про призначення відповідної пенсії. Таким чином, враховуючи наявність підстав для переведення позивача на пенсію по втраті годувальника, то позов в частині призначення такої пенсії не підлягає до задоволення.

Виходячи з наведеного, враховуючи звернення позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області перевести позивача на пенсію по втраті годувальника з дати звернення із заявою від 02.05.2022.

Окрім цього, суд вказує, що ГУ ПФУ в Одеській області розглядало за заявою позивача питання переведення її на пенсію по втраті годувальника, а тому позовна вимога про зобов`язання пенсійний орган виплатити пенсію не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії від 02.05.2022 №17.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника з дати звернення із заявою від 02.05.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.