Справа № 380/745/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/745/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в розмірі 47 293,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 47 293,19 грн.

Зазначена заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень рішень від 05.11.2018 № 1-1318, № 1-1318, №1-1318, №1-1318, №1-1318, № 1-1318, від 26.04.2019 №0-1318, №0-1318 та підтверджується податковою вимогою та інтегрованою карткою платника податку.

У зв`язку з тим, що відповідач самостійно не сплачує узгоджену суму зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Ухвалою від 04.02.2021 суддя відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву. Вказав, що податкові повідомлення на його адресу не надходили, про них дізнався з моменту отримання позовної заяви в березні 2021 року. Зазначає, що він з 2000 року є головою фермерського господарства Місяйло В.Л. та з метою здійснення фермерської діяльності придбав нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме приміщення: телятник, насосну, водонапірну башту, слюсарну будку, які знаходяться в АДРЕСА_1 . 05 серпня 2019 року вніс до статутного капіталу фермерського господарства Місяйло В.Л. нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме приміщення телятник, насосну, водонапірну башту, слюсарну будку, які знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідні зміни внесені у реєстр прав власності. Стверджує, що податковим органом невірно встановлено ставку оподаткування відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, не враховано та не визначено цільове призначення цих нежитлових приміщень (будівель). Позивач був до 05 серпня 2019 року власником вищевказаних нежитлових приміщень (будівель), які призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та є будівлями промисловості. Відтак, вважає, що нерухомість за цією адресою не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, яким встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Ухвалою суду від 22.04.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №380/5637/21.

Ухвалою суду від 14.11.2022 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 16.03.2023 замінено позивача - Головне управління ДПС у Львівській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області, як територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ (ЄДРПОУ: ВП43968090).

Судом повторно 20.03.2023 було здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1

31.03.2023 від адресно-довідкового підрозділу управління Державної міграційної служби України у Львівській області надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : Жидачівський район, с. Жирівське.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно з розрахунком податкового боргу, довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету та витягом з АІС Податковий блок за відповідачем станом на 17.11.2020 рахувся податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 49 670,13 грн (а.с. 5-6).

Податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 49 670,13грн виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 05.11.2018 № 1-1318 в сумі 14 760,00 грн; №1-1318 в сумі 5 468,16 грн; №1-1318 в сумі 6 356,02 грн; №1-1318 в сумі 5 618,02 грн; №1-1318 в сумі 2 354,73 грн; №1-1318 в сумі 2 081,32 грн; від 26.04.2019 №0-1318 в сумі 4 293,08 грн; №0-1318 в сумі 6 361,86 грн; від 28.05.2020 №0-1318 в сумі 2 376,94 грн.

ГУ ДПС у Львівській області зазначені вище податкові повідомлення-рішення надсилалися у встановленому порядку за місцем проживання (податковою адресою) ОСОБА_1 та були вручені йому особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12 ).

Згідно з п. п. 58.2, 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкові повідомлення-рішення від 05.11.2018 № 1-1318 в сумі 14 760,00 грн; №1-1318 в сумі 5 468,16 грн; №1-1318 в сумі 6 356,02 грн; №1-1318 в сумі 5 618,02 грн; №1-1318 в сумі 2 354,73 грн; №1-1318 в сумі 2 081,32 грн; від 26.04.2019 №0-1318 в сумі 4 293,08 грн; №0-1318 в сумі 6 361,86 грн; від 28.05.2020 №0-1318 в сумі 2 376,94 грн та податкову вимогу № 29847-54 від 10.04.2019 ОСОБА_1 оскаржено в судовому порядку до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1318 від 28.05.2020 в сумі 2 376,94 грн.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Львівській області від 10 квітня 2019 року № 29847-54 на суму податкового боргу платника податків 49670,13 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 380/5637/21 в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Львівській області від 10 квітня 2019 року № 29847-54 на суму податкового боргу платника податків 36735,17 грн скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 380/5637/21 залишено без змін.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено у відповідність інтегровану картку та зменшено податковий борг, станом на 15.03.2023 податковий борг відповідача становить 47 293,19 грн.

Таким чином, узгоджені грошові зобов`язання ОСОБА_1 в сумі 47 293,19 грн є податковим боргом.

Матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 47 293,19 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно правил, установлених підпунктом 266.7.2 пункту 266.7, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що податковими повідомленнями-рішеннями від 05.11.2018 № 1-1318 в сумі 14 760,00 грн; №1-1318 в сумі 5 468,16 грн; №1-1318 в сумі 6 356,02 грн; №1-1318 в сумі 5 618,02 грн; №1-1318 в сумі 2 354,73 грн; №1-1318 в сумі 2 081,32 грн; від 26.04.2019 №0-1318 в сумі 4 293,08 грн; №0-1318 в сумі 6 361,86 грн, яким ОСОБА_1 було визначене податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, були надіслані контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення вищевказані ППР за адресою реєстрації місця проживання, отримані відповідачем особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції на час винесення податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків у розумінні пункту 45.1 статті 45 ПК України.

У свою чергу ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, не сплатив.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України ГУ ДФС у Львівській області сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від № 29847-54 від 10.04.2019, яка відповідачем особисто отримана, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с. 13)

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу. Доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Підпунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Щодо доводів відповідача в частині дотримання порядку надсилання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, що ставить під сумнів узгодженість визначених грошових зобов`язань, то суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ГУ ДПС у Львівській області вищезазначені ППР та податкова вимога були надіслані за місцем проживання ОСОБА_1 , згідно з відомостями Державної міграційної служби у Львівській області: Львівська обл., с. Жирівське та були вручені останньому особисто 28.07.2019 та 23.11.2019 відповідно, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 12, 13 ).

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Також згідно з підпунктом 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Пунктом 70.7. статті 70 ПК України визначено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже з наведеного випливає, що обов`язок щодо визначення податкової адреси покладено законом на платника податків. Останній зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка визначена останнім податковою адресою та за якою контролюючий орган надсилає адресовану платнику податків кореспонденцію.

В разі невиконання цього обов`язку платник податків не вправі посилатися на неотримання ним кореспонденції від контролюючого органу як на обставину, що звільняє його від відповідальності у зв`язку із настанням негативних для нього наслідків.

Відповідно до відомостей Державної міграційної служби у Львівській області від 24.03.2023 ОСОБА_1 1 зареєстрований за адресою: с. Жирівське, Жидачівський район з 15.10.1999.

Як встановлено судом усі вищезазначені ППР та податкова вимога були надіслані відповідачу за зазначеною адресою, при цьому вручені позивачу особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 12, 13 ).

Суд звертає увагу, що стаття 42 ПК України передбачає умови, за дотримання яких кореспонденція від контролюючого органу до платника податків вважається належним чином надісланою, а саме: якщо кореспонденцію надіслано за належною адресою платника податків, якою є його місцезнаходження та податкова адреса; якщо поштове відправлення оформлено шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Також стаття 42 ПК України передбачає можливість вручення запиту особисто адресату чи його представнику.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на момент надіслання ППР) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже надіслання у розумінні вказаних норми передбачає направлення адресатові (платникові) кореспонденції з повідомленням про вручення. Тобто для факту надіслання достатньою є передача податковим органом відповідного виду поштової кореспонденції на пошту.

Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила № 270).

Пунктом 99 Правил №270 передбачено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою Судова повістка рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абз. 4 п. 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Так, відповідно до пункту 106 Правил № 270, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою вручити особисто, внутрішнього рекомендованого листа з позначкою судова повістка одержувач розписується та зазначає прізвище.

Напис про одержання поштового відправлення, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку та є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом.

При цьому, системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави вважати, що приписи ПК України не передбачають умови та обов`язку контролюючого органу слідкувати за правильністю та належністю вручення платнику податків поштового відправлення.

Відтак твердження відповідача про те, що ППР від 05.11.2018 № 1-1318 в сумі 14 760,00 грн; №1-1318 в сумі 5 468,16 грн; №1-1318 в сумі 6 356,02 грн; №1-1318 в сумі 5 618,02 грн; №1-1318 в сумі 2 354,73 грн; №1-1318 в сумі 2 081,32 грн; від 26.04.2019 №0-1318 в сумі 4 293,08 грн; №0-1318 в сумі 6 361,86 грн та податкова вимога № 29847-54 від 10.04.2019 вручені не відомій особі, а відтак не можуть вважатися врученим ОСОБА_1 є безпідставними.

Разом із тим, суд зауважує, що предметом даного спору є стягнення із ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 47 293,19 грн. Таке стягнення зумовлене прийняттям Головним управлінням ДПС у Львівській області податкових повідомлень-рішень від 05.11.2018 № 1-1318 в сумі 14 760,00 грн; №1-1318 в сумі 5 468,16 грн; №1-1318 в сумі 6 356,02 грн; №1-1318 в сумі 5 618,02 грн; №1-1318 в сумі 2 354,73 грн; №1-1318 в сумі 2 081,32 грн; від 26.04.2019 №0-1318 в сумі 4 293,08 грн; №0-1318 в сумі 6 361,86 грн.

Вказані повідомлення рішення та податкова вимога були предметом розгляду в судовій справі №380/5637/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 05.11.2018 № 1-1318 в сумі 14 760,00 грн; №1-1318 в сумі 5 468,16 грн; №1-1318 в сумі 6 356,02 грн; №1-1318 в сумі 5 618,02 грн; №1-1318 в сумі 2 354,73 грн; №1-1318 в сумі 2 081,32 грн; від 26.04.2019 №0-1318 в сумі 4 293,08 грн; №0-1318 в сумі 6 361,86 грн, від 28.05.2020 №0-1318 в сумі 2 376,94 грн та податкову вимогу № 29847-54 від 10.04.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1318 від 28.05.2020 в сумі 2 376,94 грн.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Львівській області від 10 квітня 2019 року № 29847-54 на суму податкового боргу платника податків 49670,13 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 380/5637/21 в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Львівській області від 10 квітня 2019 року № 29847-54 на суму податкового боргу платника податків 36735,17 грн скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 380/5637/21 залишено без змін.

Отже, зазначені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є чинними та не скасованими у судовому порядку.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм ПК України, суд вважає, що оскільки податкові повідомлення-рішення є чинними, не скасовані, сплата податкових зобов`язань не відбулася, тому сума визначених грошових зобов`язань набула статусу узгоджених зобов`язань, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг щодо наявності та розміру якого останнім не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також у зв`язку із відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат немає.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у розмірі 47 293 (сорок сім тисяч двісті дев`яносто три) гривні 19 копійок.

3. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.