Справа № 240/5481/22
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2023 року

м. Київ

справа №240/5481/22

адміністративне провадження № К/990/7858/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2023 у справі №240/5481/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати з 21.08.2021 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача з 21.08.2021 нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим на 01 січня календарного року щомісяця.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023, позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві з 21.08.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони радіоактивного забруднення, у розмірі, що визначений статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачеві з 21.08.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони радіоактивного забруднення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаними рішенням та постановою, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2023 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліку шляхом надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2023 продовжено відповідачеві строк для усунення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалі Верховного Суду від 16.03.2023 на п`ять днів.

04.04.2023 скаржником вдруге надіслано до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, яке обґрунтоване посиланням на відсутність коштів. На підтвердження зазначеної обставини скаржник надав довідку за підписом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Івана Заінчковського, в якій зазначено, що кошти для оплати судових витрат у березні 2023 року використано у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.

Згідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Наведені скаржником доводи та надані на їх підтвердження докази не свідчать про вчинення ним активних дій з метою виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16.03.2023 про залишення касаційної скарги без руху та ухвали Верховного Суду від 27.03.2023 про продовження строку для усунення недоліків від 27.03.2023.

З урахуванням наведеного, підстави для задоволення клопотання відповідача про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.

Таким чином, недолік касаційної скарги у межах наданого строку на його усунення не усунуто, а тому така касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Згідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути скаржникові.

Керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліку касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2023 у справі №240/5481/22 повернути скаржникові.

Роз`яснити скаржникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Судді Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик Л.В. Тацій