Справа № 640/4945/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Київ

справа №640/4945/19

адміністративне провадження № К/9901/2478/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендгруп» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року (прийняте в складі: головуючого судді Скочок Т.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Степанюка А.Г., Чаку Є.В.)

УСТАНОВИВ;

І. Суть спору

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Л Е Н Д Г Р У П» (далі також - позивач, ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П», Товариство) звернулось до суду з позовом ( з урахування зміни предмету позову) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у м.Києві від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П»;

2) визнати протиправними дії ГУ ДФС у м.Києві щодо внесення інформації до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість про дату закінчення камеральної перевірки (13.03.2019), дату початку проведення документальної перевірки (14.03.2019) та дату закінчення проведення документальної перевірки (23.03.2019) по податковій декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» по ПДВ за грудень 2018 року (реєстраційний номер );

3) зобов`язати ГУ ДФС у м.Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в частині інформації щодо податкової декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» по ПДВ за грудень 2018 року (реєстраційний номер ) наступні зміни:

- змінити інформацію про проведення перевірки в частині дати закінчення проведення камеральної перевірки даних декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» за грудень 2018 року з 13.03.2019 на 08.02.2019;

- вилучити інформацію про проведення перевірки, в частині дати початку проведення документальної перевірки даних декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» за грудень 2018 року - 14.03.2019;

- вилучити інформацію про проведення перевірки, в частині дати закінчення проведення документальної перевірки даних декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» за грудень 2018 року - 20.03.2019;

- вилучити інформацію про граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, в частині дати закінчення граничного терміну проведення документальної перевірки - 23.03.2019;

- включити інформацію про граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, в частині дати закінчення граничного терміну передбаченого ПКУ для складання акту перевірки по результатах камеральної перевірки - 26.02.2019;

- включити інформацію про узгодження органом ДФС суми бюджетного відшкодування, в частині дати узгодження органом ДФС суми бюджетного відшкодування - 27.02.2019;

- включити інформацію про узгодження органом ДФС суми бюджетного відшкодування, в частині в узгодженої суми бюджетного відшкодування - 7 800 000 грн.;

- вилучити інформацію про граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, в частині дати закінчення граничного терміну передбаченого ПКУ для складання акту перевірки по результатах документальної перевірки - 30.03.2019;

- вилучити інформацію про складання акта перевірки, в частині дати складання акта перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку - 21.03.2019;

- вилучити інформацію про складання акта перевірки, в частині дати вручення платнику акта перевірки даних декларації або уточнюючого розрахунку - 24.04.2019;

- вилучити інформацію про податкове повідомлення-рішення в частині дати податкового повідомлення-рішення, в якому наводиться неузгоджена сума податку, заявлена до бюджетного відшкодування, зазначена у заяві, - 20.05.2019;

- вилучити інформацію про податкове повідомлення-рішення в частині номеру податкового повідомлення-рішення, в якому наводиться неузгоджена сума податку, заявлена до бюджетного відшкодування, зазначена у заяві, - ;

- вилучити інформацію про податкове повідомлення-рішення в частині неузгодженої суми податку, заявленої до бюджетного відшкодування, що зазначена у заяві, відповідно до податкового повідомлення-рішення, - 7 800 000,00 грн.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Підприємство вказує протиправність вчинених відповідачем дій щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей про дату закінчення камеральної перевірки, дату початку проведення документальної перевірки та дату закінчення проведення документальної перевірки по податковій декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» по податку на додану вартість за грудень 2018 року (реєстраційний номер ), відповідно до якої Товариством заявлено до відшкодування з бюджету суму податку 7 800 000 грн. Позивач також уважає протиправним та таким, що прийнятий поза межами законодавчо визначеної компетенції наказ ГУ ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» з метою встановлення достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податків за грудень 2018 року. А саме, на переконання позивача, у контролюючого органу були відсутні підстави, передбачені у ст. 200 розд. V Податкового кодексу України, та водночас законодавчо встановлений строк на проведення контролюючим органом документальної перевірки за наслідками подання платником заяви про бюджетне відшкодування та закінчення граничного терміну на проведення відповідної камеральної перевірки - станом на 11.03.2019 сплив. Вказані протиправні дії контролюючого органу створили штучні перешкоди в отримані позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість і автоматичному режимі.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року позовні вимоги було задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Лендгруп». У решті позовних вимог відмовлено.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питання законності декларування ним відшкодування з бюджету податку на додану вартість за грудень 2018 року була призначено відповідачем 11.03.2019 за відсутності передбачених п.200.11 статті 200 ПК України підстав та з порушенням строків, встановлених п.200.10 та 200.11 ПК України. Наведене свідчить про протиправність наказу ГУ ДФС у м.Києві від 11.03.2019 №2978..

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. 21 січня 2021 року податковий орган не погодившись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судоми попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права щодо задоволення позовних вимог, просить скасувати Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі №640/4945/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

5.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №640/4945/19 стало оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

5.2. Так, відповідач зазначає, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 826/22251/15.

5.3. Податковий орган указує, що судами попередніх інстанцій не враховано усталену судову практику Верховного Суду щодо оскарження наказів про проведення позапланових перевірок.

5.4. Відповідно до Закону «Про інформацію» №2657-ХІІ від 02.10.1992, податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого .органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному .статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що контролюючим органом було протиправно прийнято наказ про проведення перевірки Позивача, проте судами не надано належної правової оцінки обставинам щодо підстав для прийняття такого наказу, тобто не доповідна записка є підставою для прийняття наказу, а декларування Позивачем ПДВ до відшкодування, що згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України є підставою для проведення перевірки.

Крім цього, окремі положення ПК України надають контролюючому органу повноваження щодо збору та обробки інформації, котру суб`єкти господарювання вносять до інформаційних систем, що належать ДПС України

Відповідач наголошує, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЛЕНДГРУП», вимог пункту 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Кодексу в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку: завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2018 року на суму 7 800 000 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за грудень 2018 року на суму 1 546 269 гривень.

Скаржник вказує, що виявлені факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наявними поясненнями та документальними підтвердженнями.

6. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

7. 18 лютого 2021 року справа №640/4945/19 надійшла на адресу Верховного Суду.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

8. Суди попередніх інстанцій установили, що 20.01.2019 ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» подало за місцем обліку звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період грудень 2018 року (реєстр. № від 20.01.2019) з відповідними додатками (далі також - податкова декларація). За змістом ряд. 20.2 такої декларації та згідно додатку №3 до неї - Розрахунку суми бюджетного відшкодування позивачем заявлено суму бюджетного відшкодування у розмірі 7 800 000 грн. на рахунок платника у банку. За даними таблиці 2 додатку №3 до податкової декларації, від`ємне значення, за яким заявлено бюджетне відшкодування виникло в таких податкових періодах: листопад, грудень 2018.

9. Крім того, у цій же податковій декларації (ряд. 21, додаток Д2) Товариство відобразило показник «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у розмірі 1546269 грн.

10. За даними роздруківки квитанції №2 граничним терміном для подачі такої місячної декларації до органу ДФС було 21.01.2019.

11. У зв`язку з поданням Товариством такої податкової декларації та відповідно до п. 200.10 ст. 200 розд. V ГУ ДФС у м. Києві у період з 22.01.2019 по 08.02.2019 була проведена камеральна перевірка достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за грудень 2018 року, задекларованого у податковій декларації реєстр. №№ від 20.01.2019.

12. За результатами проведення камеральної перевірки контролюючим органом (відповідачем) не було виявлено порушень та складено довідку від 08.02.2019 №588/26-15-43-03-39814366. Разом з тим, безпосередньо у висновку зазначеної довідки від 08.02.2019 перевіряючим було зазначено про необхідність з метою уникнення значних втрат з бюджету та відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України провести документальну виїзну перевірку щодо правомірності формування податкового кредиту та відповідно бюджетного відшкодування суми ПДВ, задекларованої ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П».

13. 14.02.2019 ГУ ДФС у м. Києві на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України та у зв`язку із поданням Товариством вище податкової декларації за грудень 2018 року прийнято наказ за №1888 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» (код 39814366)». Цим Наказом передбачалося проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» з 19.02.2019 о дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів. Метою такої перевірки визначено наступну: «з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року.

14. При виході за адресою місцезнаходження Товариства працівники контролюючого органу позивачем не були допущенні до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної наказом від 14.02.2019 №1888. Про що працівниками ГУ ДФС у м. Києві 19.02.2019 складено акт №281/26-15-14-04-01 «Про не допуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лендгруп»».

15. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2020 у справі №640/3111/19 позовні вимоги ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» були задоволені, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 888 від 14.02.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П»». Указане рішення суду у справі №640/3111/19 набрало законної сили з 16.09.2020.

16. Згодом, ГУ ДФС у м. Києві на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України та у зв`язку із поданням Товариством документів (без ідентифікації таких) прийнято спірний наказ від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» (код 39814366)». За змістом цього Наказу, відповідачем вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, з 14.03.2019 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Метою такої перевірки визначено наступну: «з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року.

17. Копію Наказу від 11.03.2019 №2978 та повідомлення про початок проведення перевірки від 14.03.2019 №47097/10/26-15-14-04-01 були надіслані на адресу Товариства 14.03.2019 та вручені його уповноваженим представникам 15.03.2019.

18. 18.03.2019 Товариство подало через канцелярію ГУ ДФС у м. Києві лист від 18.03.2019 вих. №S-01-18/03/2019. У тексті свого листа від 18.03.2020 позивач навів позицію щодо безпідставності прийнятого наказу від 11.03.2019 №2978, зазначив про відсутність законних підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та як наслідок про відсутність у платника подавати контролюючому органу інформацію та документ.

19. Однак, як убачається з текстів листа ГУ ДФС у м.Києві від 26.03.2019 вих. №40716/с/26-15-14-04-01-15 та відзиву на позовну заяву, упродовж періоду з 14.03.2019 по 20.03.2019 відповідачем на підставі зазначеного Наказу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року. За результатами такої перевірки складений акт від 21.03.2019 №308/26-15-14-04-01/39814366 з висновками про порушення Товариством вимог п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що, на думку контролюючого органу, призвели до: завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2018 року на суму 7 800 000 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21) за грудень 2018 року на суму 1 546 269 грн.

20. 20.05.2019 на підставі акта перевірки від 21.03.2019 №308/26-15-14-04-01/39814366 ГУ ДФС у м. Києві прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- за № форми «В1», яким позивачу зменшено задекларовану за грудень 2018 року суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 7 800 000 грн. та застосовано до платника 3 900 000 грн. штрафних санкцій;

- за № форми «В4», яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ, задекларований у податковій декларації за грудень 2018 року (реєстр. № від 20.01.2019) на 1 546 269 грн.

21. Між тим, станом на кінець травня 2019 року відповідачем до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі також - Реєстр) внесено ряд відомостей щодо позивача та поданої ним податкової декларації за грудень 2018 року.

22. Уважаючи зазначені вище Наказ від 11.03.2020 №2978 та дії відповідача щодо внесення певних відомостей Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в частині інформації щодо податкової декларації ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» по ПДВ за грудень 2018 року (реєстр. № від 20.01.2019) протиправними, позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

V. Оцінка Верховного Суду

23. У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено протиправність наказу ГУ ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978.

24. При вирішенні питання про належний спосіб захисту порушеного права в кожному конкретному випадку суду необхідно виходити з того, що такий захист повинен найбільш повно відповідати меті (цілі), задля досягнення якої був направлений позов.

25. У абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

26. У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

27. Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа №826/17123/18) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

28. Водночас, Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду також було сформульовано правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

29. У постанові від 8 вересня 2021 року (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, то його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

30. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

31. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

32. Ураховуючи, що спірний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, зокрема допуском посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, за результатами якої прийнято податкове повідомлення-рішення. Відтак, права позивача не можуть бути поновлені шляхом визнання протиправним та скасування цього наказу, а належним способом захисту прав є оскарження податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

33. Щодо посилань суду першої інстанції на практику Верховного Суду, то суд уважає нерелевантним її застосування для цілей вирішення спору у цій справі, адже відповідні підходи щодо вирішення спорів за подібних правовідносин, що склалися у цій справі між Позивачем та Відповідачем, висловлені до прийняття постанови Великої Палати Верховного Суду.

34. Поряд із цим Суд звертає увагу на те, що з огляду на висновки, сформовані у наведеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду, Позивач не позбавлений можливості посилатись на допущені контролюючим органом при призначенні та проведенні перевірки порушення при оскарженні в судовому порядку рішення за результатами такої перевірки. При цьому, саме по собі оскарження наказу про проведення перевірки за відсутності вимоги про скасування результатів такої перевірки не відповідатиме меті та завданню адміністративного судочинства, що полягає у ефективності судового захисту порушених та оспорюваних прав.

35. Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправними наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П», оскільки ухваленням такого рішення права позивача не можуть бути поновлені. Належним способом захисту прав платників податків є оскарження рішень контролюючого органу, прийнятих за результатами такої перевірки.

36. Отже, судові рішення в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправними наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» - підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. Решта позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, не була предметом касаційного оскарження.

37. За правилом частини першої статті 351 КАС України Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

38. Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві задовольнити частково.

2. Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року у справі №640/4945/19 скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Лендгруп».

3. У цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 11.03.2019 №2978 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Лендгруп».

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко