Справа № 302/478/23
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/478/23
2-а/302/15/23
Категорія 140
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 смт. Міжгір?я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я Закарпатської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Хустського районного управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області постанову серії БАД №708307 від 01.01.2023 про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 121-3, частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн., оскільки вважав зазначену постанову винесену з порушенням, так як складена за відсутності доказів вчинення ним зазначених у ній правопорушень, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 09.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13).

Ухвалою суду від 20.03.2023 до участі в справі залучено в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (а.с. 19-20).

05 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача висловив прохання відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог з підстав їх необґрунтованості. Таку свою позицію обґрунтовував правомірністю оскаржуваної постанови.

Позивачем в свою чергу подано відповідь на відзив, в якому зауважив, що доводи сторони відповідача про необґрунтованість позовних вимог є хибними та такими, що не спростовують підстав позовної заяви.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідачами, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку представників у судове засідання не забезпечено.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно копії постанови про адміністративне правопорушення від 01.01.2023 серії БАД №708307, «01.01.2023, біля 23.30 год., ОСОБА_1 у с. Негровець Хустського району Закарпатської області, керував транспортним засобом Мерседес Спринтер д.н.з. НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби був недостатньо освітлений номерний знак та який після зупинки працівниками поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги пунктів 2.9 (в), 9.9 (б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 121-3, частиною 2 статті 122 КУпАП» (а.с. 7).

В позовній заяві позивач стверджує, що того вечора керував вищевказаним автомобілем, на якому належним чином освітлювався номерний знак, а після зупинки працівниками поліції увімкнув аварійну сигналізацію.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака чи з неосвітленим номерним знаком.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, оскаржувана постанова серії БАД №708307 від 01.01.2023 не містить зазначення про докази, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що мають бути зазначені в пункті 7 постанови.

Як стверджує позивач, він не порушував Правил дорожнього руху.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б відтворили подію інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та встановили його вину у їх вчиненні поза розумним сумнівом.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №708307 від 01.01.2023 за частиною 1 статті 121-3, частиною 2 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 121-3, частиною 2 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2023.

Суддя Пухальський С. В.