Справа № 200/377/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Справа№200/377/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - Відповідач 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

визнати протиправним дії Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати рішення від 18.11.2022 № 57 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.11.2022 року, зарахувавши:

до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з повним робочим днем під землею, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202, періоди відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , Довідки № 26/351 від 23.11.2020 та військового квитка серії НОМЕР_3 з 01.09.1994 по 10.01.1998, з 26.01.1998 по 24.05.1998, з 02.06.1998 по 04.11.1999, з 11.01.2000 по 09.06.2000, з 02.11.2000 по 04.03.2001, з 03.10.2005 по 06.04.2006, з 28.12.2006 по 04.09.2007, з 24.09.2007 по 05.10.2007, з 25.10.2007 по 31.01.2009, з 21.09.2009 по 10.10.2009 - на підземних роботах, а також на провідних професіях з 05.05.2006 по 06.12.2006, з 01.02.2009 по 09.03.2009, з 16.04.2009 по 29.07.2009, з 09.10.2009 по 22.11.2009, з 21.12.2009 по 24.01.2018, з 21.02.2018 по 07.06.2018, з 09.07.2018 по 02.10.2018, з 07.11.2018 по 27.11.2019, з 09.12.2019 по 30.08.2021, з 01.09.2021 по 10.01.2022, з 26.01.2022 по 29.07.2022, з 15.08.2022 по 10.11.2022 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.11.2022 року Позивач, через Веб-портал звернувся до оргвнів Пенсійного фонду України, із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 18.11.2022 № 57 Відповідачем 2, відмовлено Позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи.

13.02.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Відповідача 1 зазначив, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є рішення №57 від 18.11.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961.

Зазначеною постановою були внесені зміни в тому числі до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Внесені зміни передбачають застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 1 квітня 2021 року, відповідно до якого заяви про призначення/перерахунок пенсії опрацьовуються бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає особа, що звернулась із цією заявою.

Відповідач 1 зазначає, що відсутні правові підстави для зобов`язання Відповідача 1 здійснити певні дії, оскільки заява Позивача про призначення пенсії за віком, Відповідачем 1 не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо Позивача. У зв`язку з викладеним, Відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Відповідача 2 зазначив, що право на пенсію, визначається ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Відповідно до пункту 6 постанови Верховної Ради України від 5 грудня 1991 р. "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці.

Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 р. №202 (далі Список робіт і професій від 31.03.1994 №202), розділом I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» передбачені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Пунктом 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого ПКМУ №637 від 12.08.1993 р. зі змінами від 09.12.2015 № 1028, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Але згідно пункту 20 цього Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ або їх правонаступників.

Тобто період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство з наданням уточнюючої довідки. Довідку видає підприємство або його правонаступник в разі ліквідації підприємства.

Страховий стаж Позивача становить (з врахуванням додаткових років за Списком №1) 35 років 3 місяці 28 днів. Стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах становить 14 років 0 місяців 1 день. До пільгового стажу роботи зараховано всі періоди за виключенням періодів простоїв та періодів де позивач не знаходився в шкідливих умовах.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання Позивача зазначає наступне.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Стаття 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" встановлює, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Варто зауважити, що час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, який зараховуються до пільгового стажу, в загальній тривалості не повинен перевищувати наявний стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Звертає увагу суду, що Позивач навчався з 01.09.1994 по 10.01.1998 в ПТУ №41 м.Селидове, за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 , з 02.06.1998 по 04.11.1999 проходив військову строкову службу, а приступив до роботи згідно записів трудової книжки з 02.11.2000 по 09.06.2000 - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею.

Таким чином, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією перевищує три місяці, тому підстав для зарахування позивачу періодів навчання та проходження військової служби до пільгового стажу немає.

Враховуючи вищевикладене, Відповідачем 2 було прийнято правомірне рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У зв`язку з викладеним, представник Відповідача 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 .

Згідно диплому НОМЕР_5 , Позивач в період з 01.09.1994 року по 10.01.1998 року (3 роки 4 місяці 10 днів) навчався в професійно-технічному училищі №41 м. Селидове та здобув кваліфікацію електрослюсар підземний IV розряду, машиніст підземних установок ІІІ розряду.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_3 , Позивач в період з 02.06.1998 року по 04.11.1999 року (1 рік 5 місяців 3 дні) проходив військову службу в Збройних силах України.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 Позивач в період:

№№ 1,2 - з 01.09.1994 по 10.01.1998 навчання в ПТУ № 41 м.Селидове, за професією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок. Стаж роботи складає: 3 роки 4 місяці 10 днів

№№ 3,4 - з 02.11.2000 по 04.03.2001 електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 4 місяці 3 дні.

№№ 7-9 - з 03.10.2005 по 06.04.2006 електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 6 місяців 4 дні.

№№ 10,11 - з 05.05.2006 по 06.12.2006 прохідник з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 7 місяців 2 дні.

№№ 12,13 - з 28.12.2006 по 04.09.2007 електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 8 місяців 7 днів.

№№ 14,15 - з 24.09.2007 по 05.10.2007 машиніст підземних установок з повним робочим підземним днем в шахті. Стаж роботи складає: 12 днів.

№ 16 - з 25.10.2007 по 31.01.2009 електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 1 рік 3 місяці 7 днів.

№№ 17,18 - з 01.02.2009 по 09.03.2009 учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 1 місяць 9 днів.

№№ 19,20 - з 16.04.2009 по 29.07.2009 прохідник підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 3 місяці 14 днів.

№№ 21,22 - з 21.09.2009 по 10.10.2009 електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 20 днів.

№№ 23,24 - з 09.10.2009 по 22.11.2009 прохідник підземний з повним робочим днем під землею. Стаж роботи складає: 1 місяць 14 днів.

№№ 25-27 - з 21.12.2009 по 24.01.2018 прохідник підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 8 років 1 місяць 4 дні.

№№ 28,29 - з 21.02.2018 по 07.06.2018 прохідник гірничо-прохідницьких робот. Стаж роботи складає: 3 місяці 17 днів.

№№ 30,31 - з 09.07.2018 по 02.10.2018 прохідник з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 2 місяці 24 дні.

№№ 32,33 - з 07.11.2018 по 27.11.2019 прохідник з повним робочим днем на підземних роботах. Стаж роботи складає: 1 рік 21 день.

№№ 34-36 - з 09.12.2019 по 30.08.2021 підземний прохідник з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 1 рік 8 місяців 22 дні.

№№ 37,38 - з 01.09.2021 по 10.01.2022 прохідник підземний з повним робочим днем в шахті. Стаж роботи складає: 4 місяці 10 днів.

№№ 39,40 - з 26.01.2022 по 29.07.2022 прохідник підземний з повним робочим днем. Стаж роботи складає: 6 місяців 4 дні.

№ 41 - 15.08.2022 по 10.11.2022 (день звернення за призначенням пенсії) прохідник підземний з повним робочим днем у шахті. Стаж роботи складає: 2 місяці 26 днів.

Відповідно до Довідки № 26/351 від 23.11.2020 про підтвердження наявного пільгового стажу роботи, Позивач в період з 26.01.1998 по 24.05.1998 (4 місяці) та з 11.01.2000 по 09.06.2000 (5 місяців 29 днів) працював на шахті №2 «Новогродівська» виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за посадою, професією електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100а, постанова КМУ від 11.03.1994р. №162. Прогули: 05.2000 - 2 дні, 06.2000 - 1 день. Страйк: 03.2000 - 13 днів, 04.2000 - 2 дні.

В період з 02.11.2000 по 04.03.2001 та з 03.10.2005 по 06.04.2006 працював на ОП «Шахта 1/3 «Новогродівська» виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за посадою, професією електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100а, постанова КМУ від 11.03.1994р. №162, Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1а, постанова КМУ від 16.01.2003р. №36.

В період з 21.12.2009 по 24.01.2018 працював на ОП «Шахта 1/3 «Новогродівська» виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за посадою, професією підземний прохідник з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1а, постанова КМУ від 16.01.2003р. №36, Списком 1 розділ 1 постанова КМУ від 02.08.2016 №461. Страйк: 03.2015 - 3 д. Допоміжна гірничорятувальна допомога: 05.2011 - 4 д., 11.2011 - 1 д., 04.2012 - 1 д., 06.2013 - 1 д., 07.2015 - 1 д., Б/відпустка: 04.2012 - 1д, 05.2012 - 1д., 10.2012 - 1д., 11.2012 - 2д., 01.2013 - 2д., 05.2013 - 4д., 05.2014 - 1д., 06.2014 - 2д., 07.2014 - 2д., 08.2014 - 6д., 09.2014 - 5д., 10.2014 - 1д., 03.2015 - 2д., 04.2015 - 1д., 10.2015 - 2д., 12.2015 - 1д., 03.2016 - 3д., 06.2016 - 1д., 07.2016 - 1д., 07.2017 - 1д., 12.2017 - 2д., 01.2018 - 1д.

Відповідно до Довідки № 02/250 від 17.02.2021 про підтвердження наявного пільгового стажу роботи, Позивач в період з 07.11.2018 по 27.11.2019 працював повний робочий день в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземних роботах на ПАТ «ШУ «Покровське», яке веде видобуток вугілля підземним способом за посадою, професією прохідник ПГПУ №3, ПГПУ №4, що передбачена Списком 1 розділ 1, підрозділ 1, постанова КМУ від 02.08.2016 №461. Відпустка без збереження з/п: 11.2018 - 3д. навчальний пункт - 5 днів та 2 дні стажування у листопаді 2018р. з оплатою підземного робочого.

Відповідно до Довідки № 96 від 30.06.2021 про підтвердження наявного пільгового стажу роботи, Позивач в період з 09.12.2019 по теперішній час працює на ОП «Шахта 1/3 «Новогродівська» виконує гірничі роботи з видобутку вугілля за посадою, професією підземний прохідник з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком 1 розділ 1, постанова КМУ від 02.08.2016 №461. Безкоштовна відпустка: 07.2020 - 1д., 04.2021 - 8д.

Відповідно до довідки №22 від 09.09.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, Позивач в період з 26.01.2022 по 29.07.2022 працював повний робочий день на підземних роботах в ТОВ «АЙТМЕР ОБДЖЕКТ» виконував гірничі роботи з проходження гірничих виробок на шахті ПрАТ «ШУ «Покровське» за посадою, професією підземний прохідник, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1а, постанова КМУ від 16.01.2003р. №36. Безоплатна відпустка: 20 днів у квітні 2022р., 31 день у травні 2022р., 1 день у липні 2022р.

10.11.2022 року Позивач звернувся через веб-портал електронних послуг із заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.11.2022 № 57 було відмовлено Позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 10.11.2022. Вік заявника 43 роки 9 місяців 18 днів. Страховий стаж особи становить (з врахуванням додаткових років за Списком № 1) 35 років 3 місяці 28 днів. Стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах становить 14 років 0 місяців 1 день.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу роботи зараховано всі періоди за виключенням періодів простоїв та періодів де заявник не знаходився в шкідливих умовах.

Відповідно до листа Відповідача 1 до Відповідача 2 від 29.11.2022 року вих. №0500-0305-9/70426 про перегляд рішення про відмову в призначенні пенсії Позивачу, при опрацюванні пенсійної справи Відповідачем 1 було зазначено:

1) На право до пільгового стажу не зараховано період навчання за фахом у ПТУ № 41 (м. Селидове) з 01.09.1994 по 10.01.1998 відповідно диплома НОМЕР_5 від 10.01.1998.

2) До підземного стажу за даними про спецстаж системи персоніфікованого обліку не зараховано період роботи у «Донецьке шахтобудівельне підприємство» (м. Донецьк) з 05.05.2006 по 06.12.2006 (з урахуванням довідки про спуски в шахту № 414/1020 від 10.03.2021), з 25.10.2007 по 09.03.2009 (з урахуванням довідки про спуски в шахту № 1-64 від 10.02.2021); у ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» (м. Селидове) з 21.09.2009 по 10.10.2009, у ТДВ «Орендне підприємство «Шахтоуправління Благовіщенське» (м. Мариупіль) з 09.10.2009 по 22.12.2009, у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (м. Новогродівка) з 30.06.2021 по 30.08.2021, у Пат «Шахтоуправління «Покровське» (м. Покровськ) з 09.09.2022 по 30.09.2022.

3) Не вилучено з пільгового стажу 7 днів неявок на роботу (прогули, безоплатні відпустки, лікарняна довідка та інші) відповідно довідки № 26/531 від 23.11.2020.

4) Зараховано до підземного стажу період з 30.07.2022 по 14.08.2022 відповідно наданих документів заявник взагалі не працював у зазначений час.

5) 7 днів навчання в учбовому пункті та 2 дні стажування, з оплатою як підземному робітнику, позначені «Ст.14, П/П_» замість «навчання за фахом» та «Ст.14, пост.202_».

Враховуючи вищезазначене, Відповідач 1 просив розглянути питання про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 18.11.2022 № 57 та повторно розглянути заяву Позивача від 10.11.2022.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.12.2022 № 57 було відмовлено Позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пільгового стажу.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 10.11.2022. Вік заявника 43 роки 9 місяців 18 днів. Страховий стаж особи становить (з врахуванням додаткових років за Списком № 1) 37 років 3 місяці 29 днів. Стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах становить 22 роки 0 місяців 3 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу роботи зараховано всі періоди за виключенням періодів простоїв та періодів де заявник не знаходився в шкідливих умовах.

Розрахунок стажу (форма РС-право) свідчить, що Відповідачем 2 не зараховано до пільгового стажу Позивача період: з 01.02.1998 по 07.02.1998, з 05.11.1999 по 31.12.1999, з 01.03.2000 по 13.03.2000, з 01.04.2000 по 02.04.2000, з 01.05.2000 по 02.05.2000, 01.06.2000, з 01.06.2001 по 13.06.2001, з 01.07.2001 по 15.09.2002, з 01.10.2002 по 09.10.2002, з 01.11.2002 по 13.05.2003, з 01.09.2003 по 16.09.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.05.2004, з 01.07.2004 по 31.10.2004, з 03.05.2005 по 23.09.2005, з 12.10.2006 по 06.12.2006, з 28.12.2006 по 04.09.2007, з 24.09.2007 по 05.10.2007, з 08.11.2008 по 09.03.2009, з 16.04.2009 по 29.07.2009, з 01.01.2011 по 05.01.2011, з 01.01.2012 по 06.01.2012, з 01.01.2013 по 07.01.2013, з 01.01.2014 по 17.01.2014, з 01.01.2015 по 10.01.2015, з 01.01.2016 по 05.01.2016, з 01.01.2017 по 04.01.2017, 01.01.2018, з 21.02.2018 по 07.06.2018, з 28.11.2018 по 30.11.2018, 01.07.2020, з 01.04.2021 по 08.04.2021, з 01.09.2021 по 10.01.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, 01.07.2022, також до стахового та пільгового стажу Позивача не було зараховано період роботи з 01.10.2022 по 10.11.2022.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про нараховану заробітну плату, сплату страхових внесків (єдиного внеску) та про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 01.1999 року по 09.2022 року, за кодом підстави «ЗП3013А1», «ЗП3014А1», «ЗП3014А2».

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з абз. 3 п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058-IV.

Як видно з оскаржуваного рішення № 35, підставою для відмови у призначенні Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, стала відсутність у нього на момент звернення передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV пільгового стажу.

Положеннями ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Ст. 14 Закону № 1788 визначала особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом установлено, що посади, на яких працював Позивач у спірні періоди, віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, постанова КМУ від 16.01.2003р. №36).

31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" (далі - Постанова КМУ № 202).

До розд. І "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №227/1732/17 зазначив, що право на передбачену статтею 14 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

У постанові від 5 березня 2020 року справа №227/4978/16-а Верховний Суд також зазначив, право на пенсію на пільгових умовах (згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення») мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списком №1, виконання яких проводиться протягом повного робочого дня.

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки та відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори. а також угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій чи їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, які складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Суд зазначає, що трудова книжка Позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів, які не мають дефектів їх вчинення.

У позовній заяві Позивач, серед іншого, зазначає про те, що до його пільгового стажу під час прийняття оскаржуваного рішення не зараховано періоди:

з 01.09.1994 по 10.01.1998, з 26.01.1998 по 24.05.1998, з 02.06.1998 по 04.11.1999, з 11.01.2000 по 09.06.2000, з 02.11.2000 по 04.03.2001, з 03.10.2005 по 06.04.2006, з 28.12.2006 по 04.09.2007, з 24.09.2007 по 05.10.2007, з 25.10.2007 по 31.01.2009, з 21.09.2009 по 10.10.2009 - на підземних роботах, а також на провідних професіях з 05.05.2006 по 06.12.2006, з 01.02.2009 по 09.03.2009, з 16.04.2009 по 29.07.2009, з 09.10.2009 по 22.11.2009, з 21.12.2009 по 24.01.2018, з 21.02.2018 по 07.06.2018, з 09.07.2018 по 02.10.2018, з 07.11.2018 по 27.11.2019, з 09.12.2019 по 30.08.2021, з 01.09.2021 по 10.01.2022, з 26.01.2022 по 29.07.2022, з 15.08.2022 по 10.11.2022.

З наданого до справи розрахунку стажу Позивача (форма РС-право) судом установлено, що до пільгового стажу Позивача при прийнятті оскаржуваного рішення із вказаних Позивачем у позові спірних періодів не були зараховані наступні періоди:

з 01.02.1998 по 07.02.1998 (період роботи), з 01.03.2000 по 13.03.2000 (страйк), з 01.04.2000 по 02.04.2000 (страйк), з 01.05.2000 по 02.05.2000 (прогул), 01.06.2000 (прогул), з 12.10.2006 по 06.12.2006 (період роботи), з 28.12.2006 по 04.09.2007 (період роботи), з 24.09.2007 по 05.10.2007 (період роботи), з 08.11.2008 по 09.03.2009 (період роботи), з 16.04.2009 по 29.07.2009 (період роботи), з 01.01.2011 по 05.01.2011 (період роботи), з 01.01.2012 по 06.01.2012 (період роботи), з 01.01.2013 по 07.01.2013 (відпустка без збереження - 2д., період роботи), з 01.01.2014 по 17.01.2014 (період роботи), з 01.01.2015 по 10.01.2015 (період роботи), з 01.01.2016 по 05.01.2016 (період роботи), з 01.01.2017 по 04.01.2017 (період роботи), 01.01.2018 (відпустка без збереження), з 21.02.2018 по 07.06.2018 (період роботи), з 28.11.2018 по 30.11.2018 (відпустка без збереження), 01.07.2020 (відпустка без збереження), з 01.04.2021 по 08.04.2021 (відпустка без збереження), з 01.09.2021 по 10.01.2022 (період роботи), з 01.04.2022 по 20.04.2022 (відпустка без збереження), з 01.05.2022 по 31.05.2022 (відпустка без збереження), 01.07.2022 (відпустка без збереження), також до стахового та пільгового стажу Позивача не було зараховано період роботи з 01.10.2022 по 10.11.2022.

З приводу періодів роботи Позивача суд вважає за необхідне зазначити таке.

Судом установлено, що посади, на яких працював Позивач у спірні періоди (зокрема, «машиніст підземних установок» «прохідник підземний» і «електрослюсар підземний»), є віднесеними до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у ці періоди роботи позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та від 31.03.1994 року № 202.

Записи у трудовій книжці Позивача за спірні періоди містять інформацію щодо таких умов та характеру праці на вказаних посадах, як зайнятість протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV).

Також, Позивачем були надані уточнюючі довідки, які підтверджують дані умови та характер праці на займаних посадах.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 01.1999 року по 09.2022 року, за кодом підстави «ЗП3013А1», «ЗП3014А1», «ЗП3014А2».

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511:

код підстави «ЗПЗ013А1» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць;

код підстави «ЗП3014А1» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202;

код підстави «ЗП3014А2» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Подані Позивачем уточнюючі довідки, в сукупності із записами, які наявні у трудовій книжці Позивача та відомостями про застраховану особу підтверджують факт його роботи на посадах, з умовами і характером праці, які вимагаються за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Зміст наданих Позивачем уточнюючих довідок не заперечується ані в оскаржуваному рішенні, ані у наданих Відповідачами до суду відзивах на позовну заяву.

Також суд зазначає, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладено на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а(2а/208/245/16).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що при прийнятті рішення безпідставно не були зараховані пільгові періоди роботи Позивача.

Щодо зарахування до спеціального (пільгового) стажу відпусток без збереження заробітної плати, прогулів, страйків тощо, суд вважає на необхідне відзначити таке.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" від 03.03.1998 №137/98-ВР (далі - Закон №137/98-ВР), участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 18 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів" визначено, що відповідно до статті 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 "Про порядок вирішення колективних трудових спорів", організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування у страйках не зараховується, зокрема до пільгового стажу у разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії щодо зарахування до трудового та спеціального стажу працівника, часу його участі у страйку.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 05 червня 2013 року К/9991/14946/11.

Суд зазначає, що жодних доказів прийняття Позивачем участі у страйку/стайках визнаних незаконними у судовому порядку, Відповідачами суду не надано. Крім того суд зазначає, що спірне рішення, також не містить у собі жодних посилань на такі обставини та докази, які їх підтверджують, їх дослідження, а також жодної правової оцінки з цього приводу.

Враховуючи викладене періоди участі Позивача у страйках підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Згідно зі ст. 25 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Також, Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що періоди перебування Позивача в безоплатній відпустці та прогули якимось чином пов`язані з виробничою необхідністю.

Оскільки однією з умов зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону, є виконання робіт під землею (в шахті) повний робочий день, суд дійшов висновку, що періоди перебування Позивача в безоплатній відпустці 2 дні в січні 2017, 01.01.2018, з 28.11.2018 по 30.11.2018, 01.07.2020, з 01.04.2021 по 08.04.2021, з 01.04.2022 по 20.04.2022, з 01.05.2022 по 09.05.2022, 01.07.2022 та в прогулі з 01.05.2000 по 02.05.2000, 01.06.2000 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Зважаючи на наведене, до пільгового стажу Позивача мають бути зараховані наступні періоди його роботи:

з 01.02.1998 по 07.02.1998, з 01.03.2000 по 13.03.200, з 01.04.2000 по 02.04.2000, з 12.10.2006 по 06.12.2006, з 28.12.2006 по 04.09.2007, з 24.09.2007 по 05.10.2007, з 08.11.2008 по 09.03.2009, з 16.04.2009 по 29.07.2009, з 01.01.2011 по 05.01.2011, з 01.01.2012 по 06.01.2012, з 01.01.2013 по 07.01.2013 (без урахування 2 днів відпустки без збереження заробітної плати), з 01.01.2014 по 17.01.2014 , з 01.01.2015 по 10.01.2015, з 01.01.2016 по 05.01.2016, з 01.01.2017 по 04.01.2017, з 21.02.2018 по 07.06.2018, з 01.09.2021 по 10.01.2022, також до стахового та пільгового стажу Позивача підлягає зарахованню період роботи з 01.10.2022 по 10.11.2022.

Решта періодів зазначених Позивачем у позовних вимогах, відповідно до розрахунку стажу була зарахована Відповідачем до пільгового стажу Позивача, враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, суд виходить з також.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.

Водночас аналіз положень ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 свідчить, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16, листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що було запроваджене ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 викладений Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що 06 грудня 1991 року Верховна Рада України прийняла постанову № 1931-ХІІ "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Постанова ВРУ № 1931).

Пунктом 4 Постанови ВРУ № 1931 Кабінету Міністрів України доручено прийняти нормативні акти щодо застосування вказаного Закону з питань, віднесених ним до компетенції Кабінету Міністрів України.

22 лютого 1992 року на виконання Постанови ВРУ № 1931 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 81 "Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Постанова КМУ № 81).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 81 міністерствами і відомствам України доручено розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788 згідно з додатком.

В додатку до Постанови КМУ № 81 наведений "Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розділом ІІ "Документи, що затверджуються міністерствами" Переліку проектів нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено "Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону)", виконавець - Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 року.

Однак, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, зважаючи на дату його прийняття та форму викладення, не може вважатися документом, затвердженим міністерством на виконання постанови КМУ № 81.

До того ж Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а зазначив:

26. Посилання скаржника на обов`язковість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС та не може підміняти і доповнювати положення закону, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, ст. ст. 13, 14 Закону № 1788 та інші положення цього Закону не передбачають застосування кратності при обчисленні спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах або за провідними професіями.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі - Закон № 1058).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Частинами 1, 3 ст. 44 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року за № 28-2 (далі - положення), серед основних завдань управління є, зокрема, завдання призначати (здійснювати перерахунок) і виплату пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Відтак, тільки Пенсійний фонд та його структурні підрозділи наділені повноваженнями щодо призначення/перерахунку пенсії.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, після отримання заяви Позивача про призначення пенсії, Відповідач 2 повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи Позивача.

При цьому, у рішенні № 57 Відповідачем 2 не визначено періодів, які не зараховані Позивачеві до пільгового стажу роботи, та які зараховані до такого стажу, не здійснено оцінки представлених документів, посилання на них та на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не були зараховані.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Відповідача 2 № 57 «Про відмову в призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, Відповідач 2 не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення «Про відмову в призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Щодо вимоги Позивача про визнання протиправними дії Відповідача 2 щодо відмови в призначенні пенсії, суд вважає що така вимога у повній мірі охоплюється скасуванням рішення Відповідача 2 про відмову Позивачу в призначенні пенсії.

Оскільки, самі по собі дії Відповідача 2 не тягнуть для Позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав Позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги Позивача.

З приводу позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

В ході розгяду даної справи судом було встановлено, що на момент звернення Позивача з даним позовом, рішення Відповідача 2 від 18.11.2022 № 57 відповідно до листа Відповідача 1 від 29.11.2022 року вих. №0500-0305-9/70426 було скасовано, а заява Позивача про призначення пенсії від 10.11.2022 року була розглянута Відповідачем 2 повторно на підставі чого було винесено рішення від 16.12.2022 № 57, яким Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав Позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Суд також зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, належним відповідачем за позовними вимогами є Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Отже, саме на Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суд покладає обов`язок зарахувати вказані вище періоди до спеціального (пільгового) стажу позивача та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

За таких обставин, враховуючи наявність рішення про відмову в призначенні пенсії Позивачу від 16.12.2022 № 57, з метою єфективного способу відновлення порушеного права Позивача, суд вважає за належне вийти за межі позовних вимог та задовільнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Відповідача 2 від 16.12.2022 № 57 про відмову в призначенні пенсії, та зобов`язання Відповідача 2 повторно розглянути заяву Позивача від 10.11.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу Позивача періодів його роботи з 01.02.1998 по 07.02.1998, з 01.03.2000 по 13.03.2000, з 01.04.2000 по 02.04.2000, з 12.10.2006 по 06.12.2006, з 28.12.2006 по 04.09.2007, з 24.09.2007 по 05.10.2007, з 08.11.2008 по 09.03.2009, з 16.04.2009 по 29.07.2009, з 01.01.2011 по 05.01.2011, з 01.01.2012 по 06.01.2012, з 01.01.2013 по 07.01.2013 (без урахування 2 днів відпустки без збереження заробітної плати), з 01.01.2014 по 17.01.2014, з 01.01.2015 по 10.01.2015, з 01.01.2016 по 05.01.2016, з 01.01.2017 по 04.01.2017, з 21.02.2018 по 07.06.2018, з 01.09.2021 по 10.01.2022 та з зарахуванням до стахового та пільгового стажу Позивача періоду роботи з 01.10.2022 по 10.11.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн (квитанція від 04 лютого 2022 року).

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача 2 на користь Позивача підлягають стагненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 139, 242, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.12.2022 № 57 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.11.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу Позивача періодів його роботи з 01.02.1998 по 07.02.1998, з 01.03.2000 по 13.03.2000, з 01.04.2000 по 02.04.2000, з 12.10.2006 по 06.12.2006, з 28.12.2006 по 04.09.2007, з 24.09.2007 по 05.10.2007, з 08.11.2008 по 09.03.2009, з 16.04.2009 по 29.07.2009, з 01.01.2011 по 05.01.2011, з 01.01.2012 по 06.01.2012, з 01.01.2013 по 07.01.2013 (без урахування 2 днів відпустки без збереження заробітної плати), з 01.01.2014 по 17.01.2014, з 01.01.2015 по 10.01.2015, з 01.01.2016 по 05.01.2016, з 01.01.2017 по 04.01.2017, з 21.02.2018 по 07.06.2018, з 01.09.2021 по 10.01.2022 та з зарахуванням до стахового та пільгового стажу Позивача періоду роботи з 01.10.2022 по 10.11.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 600,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.В. Череповський