Справа № 160/1425/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2023 року Справа № 160/1425/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , третя особа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови (лист від 02.11.2022 року), ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року по справі № 160/3514/21 та вчинити дії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період з 07.07.1997 року по 28.11.2017 року роботи оброблювачем поверхневих пороків металу прокатного цеху №3 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах у розділі ІІІ Списків що діяли на той період та записам в трудовій книжці, відповідно до судових висновків викладених в адміністративній справі № 160/3514/21 від 29.06.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи в ПП «СтілСервіс» з 29.11.2017 по 26.02.2021 рік відповідно до винесеного судового висновку по справі № 160/3514/21 від 29.06.2021 року;
- призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 08.02.2019 року, повернувши недоплачену за цей період суму пенсійних виплат.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 - 08.02.2019, з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірних періодів. Позивач вказує, що повторно розглянувши її заяву на виконання судового рішення, Пенсійний фонд не прийняв до уваги висновки суду і залишив заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 з дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 без задоволення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 року відкрито провадження у справі №160/1425/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
10.03.2023 через систему «Електронний суд» до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не погоджується з доводами позовної заяви, вказує, що на виконання судового рішення ним повторно було розглянуто заяву позивача та встановлено відсутність зауважень щодо правильності проведення перерахунку. Рішення суду було виконано виходячи з висновків мотивувальної частини рішення Дніпропетровського адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №160/3514/21.
Відповідач наполягає на правильності зарахування спірних періодів позивача за довідкою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1177 від 19.09.2018.
10.03.2023 від Пенсійного фонду також надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки дана справа містить тотожні вимоги, що і справа №160/3514/21. Предмет судових справ є одним і тим же, з тих самих підстав, між тими самими сторонами. Враховуючи наявність рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 по справі №160/3514/21, яке набрало законної сили і виконано в добровільному порядку, провадження у справі №160/1425/23 підлягає закриттю.
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 08.02.2019 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2.
На переконання позивача її пільговий стаж повинен розраховуватися за Списком №1, оскільки її професія оброблювач поверхневих дефектів металу в металургійному виробництві в усіх постановах Кабінету Міністрів України, що затверджували Списки і діяли на період її роботи, внесена до Списку №1.
Не погодившись з призначенням пенсії за Списком №2, ОСОБА_1 у квітні 2021 звернулась з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому просила:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період з 07.07.1997 року по 28.11.2017 року роботи ОСОБА_1 оброблювачем поверхневих дефектів металу прокатного цеху №3 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, у розділі 111 Списків, що діяли на той період та записам в трудовій книжці;
- визнати довідку ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" №1177 від 19.09.2018 року такою, що не відповідає дійсності;
- призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ), пенсію на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 - 08.02.2019 року, повернувши ОСОБА_1 недоплачену за цей період суму пенсійних виплат.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії-задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та вчинити певні дії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 -08.02.2019, з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірних періодів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

17.05.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просила перерахувати пенсію відповідно до висновків суду щодо зарахування спірних періодів.

На вказану заяву Пенсійним фондом не було надано відповіді, у зв`язку з чим 21.07.2022 позивач знову звернулась з аналогічною заявою.

Заява була проігнорована Пенсійним фондом, що стало підставою для чергового звернення із заявою 19.09.2022.

У відповідь листом №33539-25352/Б-01/8-0400/22 від 02.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило, що на виконання рішення суду було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, з дати призначення пенсії по Списку №2-08.02.2019, з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірних періодів.

Трудовий стаж особи становить 35 років 6 місяців 14 днів, у тому числі робота по Списку №2 -11 років 8 місяців 3 дні та додаткові роки по Списку №1 3 роки.

Вважаючи відмову Пенсійного фонду про призначення пенсії за Списком №1 за судовим рішенням протиправною, такою що порушує її конституційне право на соціальний захист щодо правильного оформлення пенсії, позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

При вирішені спору суд виходить з наступного.

Спір виник щодо відмови Пенсійного фонду за рішенням суду зарахувати до Списку №1 всіх періодів роботи позивача і призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з дати призначення її за Списком №2.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист,

що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказаною статтею було визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (ч.1).

За п. 1 ч. 2. вказаної статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Пунктом 2.2. вказаної Інструкції встановлено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993" (пункти 2.3., 2.4. Інструкції).

За п. 2.14. у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій"

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За приписами ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду справи №160/3514/21 (рішення від 29.06.2021, яке набрало законної сили) судом встановлено, що за записами трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 07.07.1997 була прийнята в цех прокат-3 оброблювачем поверхневих вад металу по 3 розряду Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» (в подальшому перетворене на Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг») відповідно до розпорядження №44 від 04.07.1997 (запис 12).

Відповідно до запису №17 у відповідності з вимогами Національного класифікатору професій, 09.01.2015 професія «Оброблювачем поверхневих вад металу (зачисні верстати)» змінена на «Оброблювачем поверхневих дефектів металу (зачисні станки)» (запис №17).

28.11.2017 ОСОБА_1 була звільнена у зв`язку з переведенням до ПП «СтілСервіс» за п. 5 ст. 36 КЗпП України відповідно до розпорядження №51 від 28.11.2017 (запис №19).

28.11.2017 позивач була прийнята оброблювачем поверхневих дефектів металу (зачисні станки) 3 розряду, обробка металу, ділянка по обробці і прибиранню металу за переведенням з ПАТ «АМКР».

До заяви про призначення пенсії позивачем була також надана довідка ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1177 від 19.09.2018 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

В довідці зазначено, що ОСОБА_1 працювала в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в прокатному цеху №3, виробництво прокатне у наступні періоди за наступною професією:

-в період з 01.09.1997 по 15.01.2003 - оброблювачем поверхневих вад металу (пуск цеху), що підпадає під Список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 1030300а-15327,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162;

-з 16.01.2003 по 20.03.2005 - оброблювачем поверхневих вад металу, що підпадає під Список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 3.3.а-3а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

-з 21.03.2005 по 31.12.2013 оброблювачем поверхневих вад металу, як робітником, зайнятим оздобленням і сортуванням металу і готової продукції, що підпадає під Список №2,розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 3.3.а-3а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

При призначенні пенсії за Списком №2 відповідач виходив виключно з довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про пільгову роботу від 19.09.2018 №1177, не приймаючи до уваги основний документ, що підтверджує стаж роботи - трудову книжку.

В той же час як встановлено у справі №160/3514/21 записи трудової книжки не підтверджують переведення позивача на роботу за іншою професією. Позивач працювала на підприємстві як «оброблювач поверхневих вад металу (зачисні верстати)», яка була змінена на «Оброблювач поверхневих дефектів металу (зачисні верстати)» лише 09.01.2015 (запис №17) , яка в період її роботи віднесена до розділу ІІІ, підрозділу 3а, позиції 1030300а-15327 Списку №1,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 і розділу ІІІ, підрозділу 3а, позиції 3.3.а Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

У даній справі суд наголошує, що не приймає до уваги довідку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1177 від 19.09.2018 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, оскільки в ній помилково вказано, що за період 21.03.2005 по 31.12.2013 позивач працювала оброблювачем поверхневих вад металу, як робітником, зайнятим оздобленням і сортуванням металу і готової продукції, що підпадає під Список №2,розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 3.3.а-3а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

До позиції 3.3а-3а підрозділу 3а розділу ІІІ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 були віднесені робітники та бригадири, зайняті обробленням і сортуванням металу та готової продукції. Як зазначено вище записи трудової книжки не підтверджують роботу позивача за вказаною позицією.

Вказаний період підлягає зарахуванню до Списку №1.

Таким чином, записами трудової книжки підтверджено, що в період з 07.07.1997 по 28.11.2017 позивач працювала «оброблювачем поверхневих вад металу (зачисні верстати)», зміненої в подальшому на «оброблювач поверхневих дефектів металу (зачисні верстати)» .

При цьому відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна позиція наведена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16, в якій зазначено, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Не підлягають доказуванню обставини встановлені у справі №160/3514/21 щодо неправомірного незарахування Пенсійним фондом періоду роботи позивача з 29.11.2017 по 26.02.2021 в ПП «Стіл Сервіс».

Судом було встановлено, що вказаний період взагалі не було враховано відповідачем при призначенні пенсії, що вбачається з відповіді Пенсійного фонду у листі №8434/Б-09 від 27.11.2019. Відповідач вказав, що довідка про пільгову роботу з ПП «Стіл Сервіс" позивачем не надавалась, разом з тим як вже було зазначено вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до запису №20 позивач була прийнята до ПП «Стіл Сервіс» оброблювачем поверхневих дефектів металу (зачисні станки), 3 розряду, обробка металу, дільниця по обробці і прибиранню металу, за переведенням з ПАТ «АМКР». Вказана професія у цей період підпадає під Список №1, розділу ІІІ «Чорна металургія», підрозділу 2. Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сумішей та ремонт металургійних печей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність підстав для віднесення спірних періодів позивача під час роботи оброблювачем поверхневих дефектів металу у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і у ПП «Стіл Сервіс» до Списку №1.

Щодо позовних вимог призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 08.02.2019, повернувши недоплачену за цей період суму пенсійних виплат.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що зобов`язавши відповідача врахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 2073-IX здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

Крім того, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас Верховний Суд в постанові від 25.10.2022 у справі № 200/13288/21 вказав, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У будь-якому випадку рішення, що приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає всім критеріям, які визначені частиною другою статті 2 КАС України. Це, зокрема, означає, що такий суб`єкт може довести в адміністративному суді те, що його рішення прийнято обґрунтовано (з урахуванням усіх обставин, що мають значення), безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Суд також враховує правову позицію, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 806/965/17 та від 27 вересня 2021 року у справі №380/8727/20, відповідно до якої у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Згідно з ч. 4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позиція Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 245 КАС України, а саме, щодо можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, була висловлена у постановах від 14 серпня 2018 року у справі №820/5134/17, від 28 лютого 2020 року у справі №806/3304/18, від 16 листопада 2020 року у справі № 640/5615/19, від 4 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20 та від 23 грудня 2021 року у справі №480/4737/19.

При цьому, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Враховуючи, що за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №160/3514/21 права позивача на належну пенсію не були відновлені, відповідач на виконання рішення не врахував висновків суду у судовому рішенні і листом від 02.11.2022 відмовив позивачу у призначенні пенсії за Списком №1 за наявності таких підстав, а також те, що суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком №1 і зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи позивача, які у сукупності дають право на таку пенсію, вимоги призначити пенсію за Списком №1 з дати призначення пенсії за Списком №2, повернувши позивачу недоплачену за цей період суму пенсійних виплат, не можуть бути визнані дискреційними.

Щодо заяви відповідача про закриття провадження у справі, то суд відмовляє у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Не дивлячись на те, що сторони і предмет спору у цій справі ті ж самі, що і в справі №160/3514/21, проте підставою позову був лист Пенсійного фонду від 02.11.2022 № 33539-25352/Б-01/8-0400/22 у призначенні пенсії за Списком №1.

Розглянувши заяву позивача на виконання рішення суду від 29.06.2021 у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виключно виходило з одного некоректного висновку суду: «У позовних вимогах зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період з 07.07.1997 року по 28.11.2017 року роботи ОСОБА_1 оброблювачем поверхневих дефектів металу прокатного цеху №3 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, у розділі 111 Списків, що діяли на той період та записам в трудовій книжці; період роботи в ПП "СтілСервіс" з 29.11.2017 по 26.02.2021 рік за Списком №1 та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 - 08.02.2019 року, повернувши ОСОБА_1 недоплачену за цей період суму пенсійних виплат слід відмовити.», вказавши відповідачу на його обов"язок зарахувати самостійно даний період роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, з урахуванням мотивувальної частини рішення де містились висновки на необхідність зарахування таких періодів роботи позивача до Списку №1, виходячи з того, що трудова книжка позивача є належним чином оформленою, містить всі необхідні записи щодо спірних періодів роботи ОСОБА_1 , а в резулятивній частині рішення суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та вчинити певні дії.

Такий висновок не містить двоякого трактування.

При цьому, позивач неодноразово у листах до Пенсійного фонду від 17.05.2022, 21.07.2022 і 19.09.2022 звертав увагу на висновки суду щодо протиправності не зарахування спірних періодів.

Відповідач у випадку якщо рішення суду є незрозумілим, містить розбіжності, не був позбавлений права звернутися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віки чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.(абзаци другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Суд також виходить з того, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Як зазначається в Указі Президента України № 231/2021 «Про Стратегію розвитку системи правосуддя та конституційного судочинства на 2021- 2023 роки», незалежне та неупереджене правосуддя є запорукою сталого розвитку суспільства і держави, гарантією додержання прав і свобод людини та громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави, зростання добробуту та якості життя, створення привабливого інвестиційного клімату, своєчасного, ефективного і справедливого вирішення правових спорів на засадах верховенства права.

Аналіз положень КАС України дає підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Усі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 1002,40 грн згідно квитанції № від 08.11.2022 і судовий збір в розмірі 81.20 згідно квитанції від 09.01.2023. Загальна сума сплаченого судового збору складає 1083,60 грн.

Разом з тим згідно із приписами підп.1 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"- ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду позивач повинна була сплатити судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Отже, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139,242-246,255,262,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), третя особа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (вул. Криворіжсталь, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50095, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови (лист від 02.11.2022 року), ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року по справі № 160/3514/21 та вчинити дії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період з 07.07.1997 року по 28.11.2017 року роботи оброблювачем поверхневих пороків металу прокатного цеху №3 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах у розділі ІІІ Списків що діяли на той період та записам в трудовій книжці, відповідно до судових висновків викладених в адміністративній справі № 160/3514/21 від 29.06.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком №1 період роботи в ПП «СтілСервіс» з 29.11.2017 по 26.02.2021 рік відповідно до винесеного судового висновку по справі № 160/3514/21 від 29.06.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію на пільгових умовах за Списком №1, з дати призначення пенсії за Списком №2 08.02.2019 року, повернувши недоплачену за цей період суму пенсійних виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона