Справа № 160/5837/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 квітня 2023 р.Справа №160/5837/23
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши заяву про забезпечення позову представника позивача адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Чернівецька митниця про визнання протиправними та скасування постанов,-
24.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Чернівецька митниця, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни від 16.03.2023 року про відкриття виконавчого провадження у ВП № 71310252;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни від 16.03.2023 року про стягнення виконавчого збору у ВП № 71310252;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни від 16.03.2023 року про арешт коштів боржника у ВП № 71310252;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни від 16.03.2023 року про арешт майна боржника у ВП № 71310252;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни від 16.03.2023 року про розшук майна боржника у ВП № 71310252;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Руслани Русланівни від 16.03.2023 року про відкриття виконавчого провадження у ВП № 71310064.
Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що через застосунок «Дія» позивач ОСОБА_1 дізналась, що 16.03.2023 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Русланівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 71310252, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 725/348/23, виданої 07.02.2023 Першотравнєвим районним судом м. Чернівці, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 5 850 980,00 грн. Державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Брагінець Русланою Русланівною 16.03.2023 у ВП № 71310252 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 585 098,00 грн.; винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6 436 447 грн.; винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6 436 447 грн.; винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника: LAND ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 . Крім того, державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Русланівною 16.03.2023 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 71310064, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 725/348/23, виданої 07.02.2023 року Першотравневим районним судом м. Чернівці, про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 496,20 грн. Про ніякий штраф, ще й який би був накладений Першотравневим районним судом м.Чернівці, ОСОБА_1 ніколи до 16.03.2023 року навіть і не була обізнана. З Єдиного державного реєстру судових рішень адвокатом встановлено, що як виявилось 25.01.2023 року без відома та без участі ОСОБА_1 Першотравневим районним судом м. Чернівці було винесено постанову у справі №725/348/23, провадження №3/725/220/23, якою громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ДРФО: НОМЕР_3 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 5 850 980 грн. і стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави. Пункт 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом. Частина 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Згідно вимог ч. 1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (ч. 5 ст. 2 КУпАП). Так, частина 1 статті 539 Митного кодексу України визначає, що штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови митного органу про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову)без задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 540 Митного кодексу України, яка має назву «Примусове виконання постанови митного органу або суду про накладення штрафу», у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна. А це означає, що постанова суду у справі про накладення штрафу за порушення митних правил набирає законну силу не раніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії.
Позивач стверджує, що у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано, що виконавчий документ видано 09.02.2023 року, тобто навіть до спливу п`ятнадцятиденного строку з дня винесення постанови, що свідчить про ненадання законної сили судовим рішенням, за яким відкрито виконавче провадження. Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Отже, оскільки виконавцем було безпідставно відкрито виконавче провадження, за постановою, яка не набрала законної сили, позивач вважає, що усі подальші дії у виконавчому провадженні є протиправними і це тягне за собою (автоматично) скасування заходів спрямованих на таке примусове виконання рішення. Відтак, спірні оскаржувані постанови є протиправними та належать до скасування.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 зазначена вище справа розподілена та 27.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.
29.03.2023 року ухвалою суду означену позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 13 070,87 грн. та позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України.
05.04.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 29.03.2023 року представником позивача адвокатом Пащенко В.І. до суду подано копію квитанції від 05.04.2023 року про сплату судового збору у сумі 13 070,87 грн.
Разом з цим, позовна заява та її копії, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України представником позивача до суду не подані.
Тобто, у встановлений ухвалою суду від 29.03.2023 року строк позивач частково усунула недоліки адміністративного позову.
07.04.2023 року ухвалою суду прийнято до свого провадження означену позовну заву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію виконавчого провадження №71310252 з примусового виконання постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.01.2023 року у справі № 725/348/23 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 5 850 980 грн. Зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 14 квітня 2023 року. Судом попереджено Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Чернівецьку митницю.
06.04.2023 року представником позивача адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій представник заявника просить суд забезпечити позов ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання постанов протиправними та їх скасування та зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, а саме постанови № 725/348/23, виданої 07.02.2023 Першотравневим районним судом м. Чернівці.
В обґрунтування цієї заяви зазначено, що державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Русланівною 16.03.2023 року у ВП № 71310252 та ВП № 71310064 вже винесено: постанову про стягнення виконавчого збору; постанову про арешт коштів боржника; постанову про арешт майна боржника; постанову про розшук майна боржника. При цьому, суд самостійно не може зупинити чинення виконавчих дій, проте, у випадку не зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, а саме постанови № 725/348/23, виданої 07.02.2023 року Першотравневим районним судом м. Чернівці, виконання судового рішення у справі № 160/5214/23 може бути істотно ускладненим, оскільки кошти з рахунків позивача вже будуть списані за платіжними вимогами відповідача, майно може бути вилучене та реалізоване, що порушить принцип законності, а також право власності позивача і для відновлення порушеного права необхідно буде докласти значних зусиль, що є непропорційним тягарем покладеним на позивача.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2023 року, зазначена вище заява про забезпечення позову була розподілена та передана судді Пруднику С.В.
Суд зазначає, що частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, суд вважає за можливе здійснити розгляд заява про забезпечення позову у письмовому провадженні (без участі сторін).
Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно пунктами 1, 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Положеннями пунктів 1, 2 частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта або забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову "зазначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до постанови від 25.01.2023 року у справі №725/348/23, яка винесена Першотравневим районним судом м. Чернівці від 25.01.2023 року до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 5 850 980 грн.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) примусовому виконанню підлягають рішення на підставі зокрема й рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Отже, вищезазначена постанова є виконавчим документом, на підставі якого можуть вчинятися примусові дії щодо її виконання.
Судом встановлено, що державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Русланівною 16.03.2023 року у ВП № 71310252 та ВП № 71310064 вже винесено: постанову про стягнення виконавчого збору; постанову про арешт коштів боржника; постанову про арешт майна боржника; постанову про розшук майна боржника.
Так, підставою для примусового виконання проведення виконавчих дій державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Русланівною у ВП № 71310064 слугувала постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.01.2023 року у справі №725/348/23 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 5 850 980 грн.
Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Частиною четвертою цієї статті встановлено, що на кошти боржника, що перебувають на рахунках у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення.
У свою чергу, положеннями ст. 56 Закону № 1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Разом із тим, у силу вимог пункту другого частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Таким чином, вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення у виконавчому провадженні №71310252 унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача щодо наявність достатніх підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у цій справі.

При цьому, заходи забезпечення адміністративного позову у такий спосіб, який просить позивач, відповідатимуть предмету адміністративного позову та, водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених у подальшому позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Відтак, заява представника позивача адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни про забезпечення позову підлягає до задоволення, а тому суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №71310252, яке здійснюється державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Руславівною з примусового виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.01.2023 року у справі №725/348/23 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 5 850 980 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/5837/23.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Пащенко Вікторії Ігорівни про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №71310252, яке здійснюється державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Брагінець Русланою Руславівною з примусового виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.01.2023 року у справі №725/348/23 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 5 850 980 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/5837/23.

Копію ухвали надіслати:

ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

Другому Правобережному відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: вул. Кондратюка Юрія, будинок 108, м. Дніпро, 49128;

Чернівецькій митниці за адресою: вул. Руська, будинок 248М, м. Чернівці, 58023.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник