Справа № 280/718/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
07 квітня 2023 року Справа № 280/718/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 )

2. Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
31.01.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до 1. ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), 2. Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача 1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації;

зобов`язати відповідача 2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби особового складу Збройних сил України Військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 01.03.2022 призвано на військову службу під час мобілізації. Однак, на думку позивача, його призвано протиправно, оскільки не проведено медичного обстеження стану здоров`я, також він не проходив жодних медичних оглядів. Крім того, позивачу видали не всі документи стосовно його мобілізації (накази, витяги з наказів), що ще раз підтверджує спроби приховати свою незаконну діяльність з боку відповідачів. Наразі стан здоров`я позивача є незадовільним та він має ряд хронічних захворювань, які весь час прогресують. Вважає, що посадові особи відповідачів знали про незаконність призову позивача на військову службу під час загальної мобілізації. Наполягає на тому, що позивач, маючи хронічні захворювання, які весь час прогресують, повинен був пройти медичний огляд BЛK з метою визначення його придатності до військової служби на момент призову по мобілізації. Проте, на його думку, медичну комісію позивачу не надали можливості пройти через дуже стислий строк мобілізаційного плану. З урахуванням викладеного вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 06.02.2023 ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із позовною заявою; відкрито провадження в адміністративній справі №280/718/23 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Крім того, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 засвідчені належним чином копії документів, які слугували підставою для призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Відповідач 1 позов не визнав, подав відзив (вх. від 01.03.2023 №8715), в якому зазначив, що 01.03.2022 ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив службу в 1 взводі, військової частини НОМЕР_2 /6 роти охорони НОМЕР_3 відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2, ОСОБА_1 01.03.2022 проходив медичний огляд за спрощеною процедурою, про що свідчить його заява щодо відсутності скарг на стан здоров`я та самопочуття. Крім того, ОСОБА_1 попереджено про надання неповної та недостовірної інформації. Виходячи з вищевикладеного, відповідно до наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 № 2 щодо спрощеної процедури проходження медичного огляду, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2022 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації. Військову службу проходив у 1 взводі, військової частини НОМЕР_2 /6 роти охорони НОМЕР_3 відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 27.01.2023 №27 старшого сержанта ОСОБА_1 , стрільця першого відділення охорони першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 26.01.2023 №20-рс в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_4 , наказано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 27.01.2023 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та всіх видів забезпечення.

Незгода ОСОБА_1 із діями ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його призову на військову службу під час мобілізації зумовила його звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частинами тринадцятою, чотирнадцятою статті 2 Закону №2232-XII установлено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023.

Цим Указом від 24.02.2022 №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон №3543-XII), який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. (ст. 1 Закону №3543-XII).

Частинами другою, п`ятою, восьмою статті 4 Закону №3543-XII передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Статтею 11 Закону №3543-XII передбачено, що відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України: здійснює загальне керівництво у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації держави; визначає мету, завдання, вид, обсяги, порядок і строки проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації; забезпечує через Раду національної безпеки і оборони України координацію діяльності органів виконавчої влади, інших державних органів, Збройних Сил України, інших військових формувань у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації; визначає структуру та затверджує мобілізаційний план України на особливий період, Положення про мобілізаційну підготовку Збройних Сил України, інших військових формувань, Положення про порядок проведення мобілізації в Україні; надає (позбавляє) право на звільнення від призову на військову службу в разі мобілізації та у воєнний час громадянам або окремим категоріям громадян; визначає порядок оголошення мобілізації; приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України; встановлює режим роботи органів державної влади, інших державних органів під час мобілізації та у воєнний час; видає акти з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-XII (у редакції, чинній на час призову позивача на військову службу) передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пп. 3 п. 1 наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.02.2022 №2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» наказано призов на військову службу здійснювати:

командирами військових частин - резервістів, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до їх військового оперативного резерву і прибули самостійно до місць дислокації визначених військових частин з обов`язковим проведенням медичних оглядів за спрощеною процедурою;

керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - резервістів, які перебувають на військовому обліку та які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву визначених військових частин з обов`язковим проведенням медичних оглядів за спрощеною процедурою.

Отже, на момент призову позивача на військову службу медичні огляди проводилися за спрощеною процедурою, що обумовлено необхідністю якнайшвидшого доукомплектування Збройних Сил України в умовах воєнного стану, адже у випадку проведення всім мобілізованим військовослужбовцям у березні 2022 року військово-лікарської комісії процес мобілізації значно б затягнувся, що призвело б до незворотніх наслідків.

Матеріалами справи підстверджується, що 01.03.2022 позивачем подано до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву, в якій ОСОБА_1 повідомив, що станом на 01.03.2022 скарг на стан здоров`я та самопочуття не має. У заяві крім цього зазначено, що інформація щодо стану його здоров`я надана позивачем в повному обсязі, з рішенням військово-лікарської комісії першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 він згоден, а також попереджений про надання неповної та недостовірної інформації.

При цьому, позивач не звертався до відповідача 1 із скаргою щодо стану його здоров`я та/або із рапортом про направлення його на ВЛК; докази протилежного у суду відсутні.

Більш того, до справи не надано жодного доказу наявності у позивача хронічних захворювань, на які міститься посилання у позовній заяві.

Суд також враховує, що позивач звернувся до суду майже через рік після призову на військову службу, саме після його переведення до нового місця служби, при цьому не надав жодного доказу, що за весь цей період він звертався до керівництва із скаргами на стан здоров`я.

Отже, беручи до уваги спрощений порядок призову громадян на військову службу під час мобілізації, зважаючи на заяву позивача від 01.03.2022 та відсутність при цьому доказів звернення позивача до свого керівництва із скаргою на стан злоров`я та/або рапортом про призначення ВЛК, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача 1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби особового складу Збройних сил України Військової частини НОМЕР_1 суд зазначає, що така вимога в даному випадку є похідною від позовної вимоги, заявленої до відповідача 1.

При цьому, статтею 26 №2232-ХІІ чітко встановлені підстави звільнення військовослужбовців з військової служби. Так, зокрема, підпунктом «б» пункту 2 частини 4 вказаної статті передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Матеріали справи не містять доказів прийняття військово-лікарською комісією висновку про непридатність ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку. Отже, підстави для звільнення позивача з військової служби за зазначеною підставою відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відтак, враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 07.04.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко