Справа № 440/7069/22
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 р.Справа № 440/7069/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

представника відповідача Микитенка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2022, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 26.09.22 року по справі № 440/7069/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2022 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез", звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просив суд:

- визнати протиправним рішення ГУ ДПС у Полтавській області №7142359/40058339 від 02.08.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. За твердженням позивача, ним в повному обсязі виконані вимоги щодо надання підтверджуючих документів, які свідчили про здійснення господарської операції з контрагентом ТОВ НК "Нові технології", і у контролюючого органу не було жодної з визначених у пункті 11 Порядку №1165 підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 24.05.2022 №4 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що до переліку документів, які необхідно надавати, входять документи, що підтверджують саме інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, а не існуючих документів, тобто тих документів, що видаються по факту здійснення господарської операції - надання послуги. Згідно рішення підставою для відмови контролюючим органом зазначено ненадання платником податку договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них, а саме (додаткова інформація): не надано додаток №1, який відповідно до пп. 1.2. Договору №1 від 07.05.2019 про надання товарно-експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні, є його невід`ємною частиною. Пунктом 1.2 цього Договору визначено, що вид та порядок надання послуг згідно з даним Договором, а також інша необхідна інформація для надання послуг зазначаються Замовником у заявці згідно встановленої форми (Додаток 1), що є невід`ємною частиною даного Договору. Отже сторони визначили, що в разі виникнення потреби отримання послуги Замовник надає заявку - Додаток №1. Так, згідно платіжного доручення №117 від 24.05.2022 ТОВ НК "Нові технології" перерахувало на рахунок позивача 230400 грн з призначенням платежу: передплата за транспортні послуги згідно договору №1 від 07.05.2019. Надходження коштів на рахунок позивача також підтверджується випискою з рахунку позивача. З урахуванням вимог статті 187 ПК України по першій події складено податкову накладну №4 від 24.05.2022 на загальну суму 230400 грн, в тому числі ПДВ - 38400 грн. Відносно зазначення відповідачем-1 інформації, що до позову додано більш ширший перелік документів, то це твердження спростовується поясненнями №6 від 28.07.2022, а саме, сторінка 3, на якій чітко зазначено про факт попередньої оплати згідно платіжного доручення (додаток до позову №8) та зазначено інформацію про не надання послуг по даній господарській операції. Який ще більш ширший перелік контролюючим органом розуміється, не відомо.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому посилається на відповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства, зокрема, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165. Зазначив, що реєстрацію складеної ТОВ "Хімсинтез" податкової накладної у ЄРПН зупинено з огляду на її відповідність пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Звертав увагу на те, що в ході опрацювання копій первинних документів, поданих ТОВ "Хімсинтез", до податкової накладної №4 від 24.05.2022, виписаної на адресу ТОВ Нафтова компанія "Нові технології" (код 34742360), щодо надання транспортних послуг, встановлено, що до повідомлення платником не надано додаток № 1, який відповідно до пп. 1.2 Договору №1 від 07.05.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні, є його невід`ємною частиною. Поряд з цим, відповідно до витягу з протоколу №99 від 23.08.2022, від відділу прогнозу, аналізу та звітності управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків отримано службову записку від 19.08.2022 №5878/16-31-18-01 для розгляду на засіданні Комісії ГУ ДПС у Полтавській області інформації та прийняття рішення щодо відповідності/ невідповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника ТОВ Нафтова компанія "Нові технології" (код 34742360). До відома присутніх членів комісії доведено інформацію, викладену у вказаній службовій записці. За підсумком відкритого голосування члени комісії ухвалили рішення, що підприємство за відсутності найманих працівників у 2022 році здійснило операції з придбання та реалізації товарів у значних обсягах та станом на поточну дату ТОВ Нафтова компанія "Нові технології" відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. З огляду на викладене, у реєстрації податкової накладної ТОВ "Хімсинтез" №4 від 24.05.2022 у ЄРПН відмовлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача з технічних причин не мала змоги під`єднатися до відеоконференції, у зв`язку з чим судовий розгляд справи відбувся без її участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Хімсинтез" (ідентифікаційний код 40058339) зареєстроване в якості юридичної особи 20.06.2022, номер запису в ЄДР про юридичну особу 012006517, основним видом діяльності товариства є "49.41 вантажний автомобільний транспорт" (а.с. 17).

07.05.2019 між ТОВ "Хімсинтез" (виконавець) та ТОВ Нафтова Компанія "Нові технології" (замовник) підписано договір №1 про надання транспортно-експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок замовника забезпечити організацію та здійснення перевезення вантажу замовника вантажним автомобільним транспортом в межах території України, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та здійснити їх оплату у порядку, передбаченому цим договором. Вид та порядок надання послуг згідно з даним договором, а також інша необхідна інформація для надання послуг зазначаються замовником у заявці згідно встановленої форми (Додаток 1), що є невід`ємною частиною даного договору. Вартість послуг за договором визначається на підставі виставленого рахунку-фактури виконавця. За надання послуг замовник сплачує виконавцеві плату у розмірі фактичної вартості перевезення, що відображена в актах приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг та на підставі наданих рахунків на оплату. Розрахунки за послуги здійснюються замовником в українській національній валюті - гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Замовник здійснює плату за послуги протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку від виконавця (в тому числі направлених електронною поштою, факсимільним зв`язком) /а.с. 6-9/.

24.05.2022 згідно з платіжним дорученням №117 від 24.05.2022 ТОВ НК "Нові технології" перерахувало на рахунок ТОВ "Хімсинтез" 230400,00 грн з призначенням платежу: передплата за транспортні послуги згідно договору №1 від 07.05.2019 /а.с. 10-11/.

Того ж дня, тобто 24.05.2022, позивач склав податкову накладну №4 про надання ТОВ НК "Нові технології" транспортних послуг загальною вартістю 230400,00 грн, у т.ч. ПДВ - 38400,00 грн /а.с. 12/.

12.07.2022 позивач надіслав податкову накладну від 24.05.2022 №4 для реєстрації у ЄРПН та того ж дня отримав квитанцію, у якій його повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної з таких підстав: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій /а.с. 13/. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про її реєстрацію / відмову у реєстрації.

Згідно з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 28.07.2022 №2, позивач через ДПІ у м. Полтаві надав контролюючому органу пояснення разом з копіями документів /а.с. 48-66, 68-77, 79-80/.

02.08.2022 Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №7142359/40058339 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.05.2022 №4 у ЄРПН з огляду на ненадання платником податків копій договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них /а.с. 83/. Так, у рішенні зазначено, що платник податку не надав додаток №1, який відповідно до пп. 1.2 Договору №1 від 07.05.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні, є його невід`ємною частиною.

Не погодившись з рішенням контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 24.05.2022 №4 у ЄРПН, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відносно позивача обґрунтовано винесено рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області №7142359/40058339 від 02.08.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 24.05.2022 №4, а тому відсутні підстави для визнання вказаного рішення протиправним та його скасування.

Як наслідок, позовна вимога товариства про визнання протиправним рішення ГУ ДПС у Полтавській області №7142359/40058339 від 02.08.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

В пункті 187.1. ст, 187 ПК України законодавець читко визначив, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше. Юридично визначивши підставою виникнення податкових зобов`язань подію яка відбудеться першою.

Згідно вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України до складу договірної (контрактної) вартості - бази оподаткування включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Пунктом 201.1. ст .201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, то надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) ( п. 201.7 ст. 201 ).

Згідно з пунктом 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

За змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

У силу пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет /пункт 8 Порядку №1165/.

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової

накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до абзацу другого пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 3 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 яких до цих Критеріїв віднесено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на мигну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р, у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520), що, відповідно до пункту 1, визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктом 4 Порядку №520 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачайня/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з абзацом другим пункту 6 Порядку №520 платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕЛ) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктами 9, 10 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Згідно з пунктом 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, згідно чинного порядку платник податків повинен подати до контролюючого органу всі необхідні документи саме щодо інформації, зазначеної в податковій накладній.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що між позивачем та TOB НК «Нові технології» ( Замовник) укладено 07.05.2019 року Договір надання товарно-експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні. Згідно умов Договору ( п.1.1.) Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок Замовника забезпечити організацію та здійснення перевезення вантажу Замовника вантажним автомобільним транспортом в межах території України ( надалі іменовані послуги), а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та здійснити їх оплату у порядку, передбаченому цим Договором.

Пунктом 1.2. даного Договору визначено, що вид та порядок надання послуг згідно з даним Договором, а також інша необхідна інформація для надання послуг зазначаються Замовником у заявці згідно встановленої форми (Додаток 1), що є невід`ємною частиною даного Договору.

Отже сторони визначили, що в разі виникнення потреби отримання послуги Замовник надає заявку- Додаток № 1, в якій зазначає необхідну інформацію для організації надання послугт.

В розділі 4 Договору Сторони погодили загальний порядок розрахунків, але в той же час і не відмовились від можливості попередньої оплати.

Так, згідно платіжного доручення № 117 від 24.05.2022 року TOB НК «Нові технології» перерахувало на рахунок позивача 230 400 гри. з призначенням платежу : передплата за транспортні послуги згідно договору № 1 від 07.05.2019 року. Надходження коштів на рахунок позивача також підтверджується випискою з рахунку позивача.

З урахуванням вимог ст. 187 ПК України по першій події складено податкову накладну № 4 від 24.05.2022 року на загальну суму 230 400 гри. , т. ч. ПДВ в сумі 38 400 гри.

З метою належного виконання вимог податкового законодавства Позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну № 4 від 24.05.2022 року на загальну суму 230 400 грн., т. ч. ПДВ в сумі 38 400 грн.

Через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» 12.07.2022 р. ТОВ «Хімсинтез» отримало Квитанції про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Квитанція) № .

З інформаційних даних Квитанції вбачається, що реєстрація ПН № 4 від 24.05.22 зупинена в ЄРПН, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України у зв`язку з тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/поедуг 49 АІ відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину зал шику обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Зважаючи, що в Квитанції запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, ТОВ «Хімсинтез» з урахуванням документів надало 28.07.2022 письмові пояснення, в яких звертало увагу контролюючого органу на перерахування попередньої оплати та на те що послуги не надавались. За результатами розгляду даних заперечень Товариство отримало оскаржуване рішення № 7142359/40058339 від 02.08.2022р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2022р.

Підставою для відмови контролюючим органом зазначено ненадання платником податку договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них, а саме (додаткова інформація): Не надано додаток № 1, який відповідно до п.п. 1.2. Договору № 1 від 07.05.2019 року про надання товарно- експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні, ї його невід`ємною частиною.

Представник позивача вважає, що по факту контролюючим органом ставиться вимога щодо отримання документу, який підтверджує надання послуги та ігноруються всі докази щодо отримання попередньої оплати.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що предметом укладеного 07.05.2019 року Договору про надання товарно-експедиційних послуг вантажним транспортом по Україні є забезпечення організації та здійснення перевезення вантажу Замовника вантажним автомобільним транспортом в межах території України

Пунктом 1.2. даного Договору визначено, що вид та порядок надання послуг згідно з даним Договором, а також інша необхідна інформація для надання послуг зазначаються Замовником у заявці згідно встановленої форми (Додатокі), що є невід`ємною частиною даного Договору.

Розділом 2 даного Договору Сторони визначили процедуру надання послуг. Так, спочатку Замовник подає Заявку - Додаток 1 за 12 годин до початку надання послуги. Заявка може бути подана як в паперовому так і у електронному вигляді ( п. 2,2. ). Після надання послуг за даним Договором складається акт приймання-передачі наданих послуг Замовнику ( п. 2.5.). Пунктом 2,7. Договору Сторони передбачили, що Виконавець Замовнику може направити акт виконаних робіт та/або акт звірки.

Розділом 4 даного Договору визначено процедуру розрахунків. Вартість послуг визначається на підставі виставленого рахунку-фактури Виконавця (п,4.1.), а не на підставі Додатку № 1.

За надання послуг Замовник сплачує Виконавцю плату у розмірі фактичної вартості перевезення, що відображається в актах приймання-передачі, виконаних робіт/ наданих послуг та на підставі наданих рахунків на оплату ( п. 4.2.). Замовник здійснює оплату за послуги протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку від Виконавця (в тому числі направлених електронною поштою, факсимільним зв`язком) ( п. 4.З.).

Пунктом 4.6. Договору Сторони здійснюють звірку розрахунків щомісячно.

Згідно положень п. 9.1. Договору строк дії договору визначено до 31.12, поточного року (укладено 07.05.2019). У випадку якщо жодна зі Сторін не виявила бажання розірвати договір до 31 грудня поточного року Договір вважається продовженим ще на рік. Аналогічно Договір може бути подовжений і на усі наступні роки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що договір укладено на довгостроковий термін і передбачає багаторазове надання послуг.

Крім того, додаток 1 - заявка є документом не розрахунковим, а документом згідно якого визначається процедура та вид послуги, яку необхідно надати, тобто визначає зобов`язання Виконавця і відповідно складання даного додатку та подальше надання послуг - виконання якого підпадає під дію пп. б п. 187,1 ст. 187 ПК України.

Отже, аналізуючи в сукупності п. 4.1.-4.3. Договору, і п. 4.6. колегія суддів вважає, що Замовник може здійснити попередню оплату - сплатити аванс за надані в майбутньому послуги та за результатами закінчення місяця провести звірку. Враховуючи тривалі взаємовідносини на які розраховували Сторони укладаючи даний договір та положення п. 4.6. Договору розрахунки можуть бути проведені як попередньо так і по факту надання кожної конкретної послуги чи послуг загатьної кількості за місяць. Сторони визначили так би мовити «звітним» місяць.

Відповідно до позиції Касаційного Господарський Суд у складі Верховного Суду викладену у постанові від 21.02.2018 року у праві №910/12382/17, аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно договором на перед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Доводи податкового органу про те, що позивачем не надано первинних документів, необхідних для реєстрацій спірної податкової накладної, визначених у п.5 Порядку №520, для підтвердження відсутності наявності ризику за поданою податковою накладною колегія суддів відхиляє та зазначає, що позивачем подано необхідну кількість документів, яких було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, що встановлено під час судового розгляду.

Колегія суддів зауважує, що контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

У випадку відсутності конкретного переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів також зауважує, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських відносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем забезпечено надання повного пакету документів щодо інформації зазначеної в податкові накладній № 4 від 24.05.2022 року - попередньої оплати, а саме - договір, в рахунок оплати за яким в майбутньому передбачається надання послуг, платіжне доручення про перерахування коштів із зазначенням призначення платежу саме попередня оплата та відповідні пояснення, а податковий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість здійснення операції та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а тому оскаржуване рішення відповідача підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, обов`язок щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданих платником податків податкової накладної №4 від 24.05.2022 року покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - ДПС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що для належного та ефективного способу захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №7142359/40058339 від 02.08.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року по справі № 440/7069/22, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зокрема, згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 ст. 134 КАС України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Згідно пунктів 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. за №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI) до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №5076-VI документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 02.08.2022, укладеного між адвокатом Сучкової Ю.О. та ТОВ "Хімсинтез", акт наданих послуг від 17.08.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція про оплуту послуг адвоката № 4/пн від 02.08.2022 року.

З акту наданих послуг від 17.08.2022 року, колегією суддів встановлено, що адвокатом надано наступні послуги:

- вивчення документів (правовий аналіз наданих клієнтом документів) необхідних для складання позовної заяви від імені ТОВ «Хімсинтез» до ГУ ДПС у Полтавській області про скасування № 7142359/40058339 від 02.08.2022 року щодо відмови реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2022;

- аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах;

- підготовка проекту позовної заяви від імені ТОВ «Хімсинтез» до ГУ ДПС у Полтавській області про скасування № 7142359/40058339 від 02.08.2022 року щодо відмови реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2022 року;

- складання розрахунку суми судових витрат, які ТОВ «Хімсинтез» понесло;

- обговореним з клієнтом, проекту позовної заяви ТОВ «Хімсинтез» до ГУ ДПС у Полтавській області про скасування № 7142359/40058339 від 02.08.2022 року щодо відмови реєстрації податкової накладної № 4 від 24.0 5.2022 року;

- виготовлення копій документів - додатків до позовної заяви;

- формування, оформлення та направлення пакету документів ТОВ «Хімсинтез» до ГУ ДПС у Полтавській області про № 7142359/40058339 від 02.08.2022 року щодо відмови реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2022;

- консультування клієнта з приводу доцільності забезпечення позову в рамках справи адмінсудочинства;

- консультування клієнта з приводу існуючого порядку оскарження рішення адміністративного суду, порядку набрання рішенням законної сили.

Колегія суддів зуважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані вище документи відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14 та підтверджують факт понесення витрат саме у цій справі.

Таким чином, розмір понесених позивачем витрат в ході судового розгляду справи підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.

Представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що на його думку заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3500грн. є необгрунтованими та завищеними.

Отже, проаналізувавши матеріали справи, доводи позивача та відповідача, документів наданих позивачем на підтвердження понесених витрат, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення апеляційної скарги позивача у повному обсязі та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп. згідно з платіжними дорученням № 123 від 17.08.2022 року та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 3721 грн. 00 коп. згідно з платіжного доручення № 3 від 26.10.2022 року.

Враховуючи те, що апеляційна скарга судом задоволена, тому відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 6202 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 по справі № 440/7069/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 40058339) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) №7142359/40058339 від 02.08.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати податкову накладну №4 від 24.05.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 40058339) судові витрати на правничу допомогу та судовий збір в загальній сумі 4851 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімсинтез" (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 40058339) судові витрати на правничу допомогу та судовий збір в загальній сумі 4851 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 06.04.2023 року