Справа № 640/21999/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 квітня 2023 року № 640/21999/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, у якому просить суд:

- визнати протиправними накази начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.06.2022 №157 та від 20.06.2022 №127 (по стройовій частині) в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади головного спеціаліста відділу представництва в юрисдикційних органах та договірної роботи Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України та зарахування його в розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України;

- скасувати накази начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.06.2022 №157 та від 20.06.2022 №127 (по стройовій частині) в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади головного спеціаліста відділу представництва в юрисдикційних органах та договірної роботи Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України та зарахування його в розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України як протиправні.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

17.01.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №640/21495/22, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

16.03.2022 на адресу суду від Генерального штабу Збройних Сил України надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку для звернення до суду.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, відповідач стверджує про ненадання позивачем жодних доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду та поважність причин пропуску відповідного строку.

З цього приводу суд зазначає, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 вже було вирішено питання дотримання позивачем строку звернення до суду та поновлено відповідний строк.

У вказаній ухвалі судом детально описані обставини, які були враховані та розцінені в якості підстави для поновлення відповідного процесуального строку, зокрема, щодо проходження позивачем військової служби та задіяння його до заходів протидії збройній агресій російської федерації проти України; виникнення у позивача проблем зі здоров`ям та проходженням ним медичного обстеження тощо.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем, а тому суд не вбачає підстав для відступу від своєї позиції, викладеної в ухвалі про відкриття провадження у цій справі, щодо наявності у позивача обґрунтованих причин пропуску строку звернення до суду та, відповідно, підстав для поновлення цього строку.

Отже, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

27.03.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу, в якому позивач зазначив, що відповідач всупереч вимогам КАС України не направив на його адресу додатки до відзиву, які були надані суду. У зв`язку з цим позивач просить накласти на відповідача штраф у розмірі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

З аналізу наведених норм вбачається, що застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема, накладення штрафу, є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується з метою спонукання відповідних осіб (у даному випадку відповідача) до добросовісного виконання процесуальних обов`язків.

Водночас, суд зауважує, що застосування судом заходів примусу є не єдиною можливістю спонукати відповідача виконати свій процесуальний обов`язок.

У даному випадку позивач просить суд накласти на відповідача штраф за ненадання відповідачем додатків до відзиву на позовну заяву, без урахування тієї обставини, що ухвалою суду про відкриття провадження у цій справі на відповідача не було покладено прямого обов`язку по направленню додатків до відзиву на адресу позивача, а було лише роз`яснено відповідачу, що відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Отже, відповідний обов`язок не був покладений судом на відповідача, а тому передумова для накладення на нього штрафу відсутня. При цьому суд зазначає, що лише недотримання учасником процесу процесуальним вимог КАС України само по собі не може бути достатньою підставою для накладення на такого учасника штрафу, оскільки не позбавляє суд можливості постановити ухвалу про зобов`язання виконати такий обов`язок.

Отже, клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу не підлягає задоволенню, однак суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача направити на адресу позивача документи, які були додані до поданого до суду відзиву на позов, та надати суду докази такого направлення.

06.04.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та виклик свідків, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку,рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Отже, частиною четвертою вищевказаної статті імперативно визначено категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Із положеннями наведеної правової норми процесуального закону перекликаються й приписи частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частина ж друга статті 257 КАС України визначає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання протиправними та скасування наказів начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.06.2022 №157 та від 20.06.2022 №127 (по стройовій частині) в частині увільнення ОСОБА_1 від займаної посади.

Отже, вказана справа стосується проходження та звільнення позивача з публічної служби, є справою незначної складності, а тому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В якості підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження позивач посилається на невирішення судом поданих позивачем клопотань, однак суд зауважує, що такі обставини в силу вимог КАС України не є підставою для зміни форми позовного провадженням. Крім того, даною ухвалою усі наявні у справі клопотання були вирішені, а незначне зволікання з їх розглядом пов`язано з суттєвим збільшенням навантаження на суддів Київського окружного адміністративного суду після ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва.

Також позивачем заявлено клопотання про виклик до суду свідків, однак у заяві не зазначено їх місце проживання (перебування) або роботи, а також чітко не вказано, які саме обставини можуть повідомити суду вказані особи та звідки вони їм відомі, що не відповідає процесуальним вимогам КАС України.

Водночас, з метою забезпечення процесуальних прав позивача, суд вважає за доцільне відкласти вирішення питання про виклик свідка, призначити судове засідання у цій справі з метою заслуховування позицій учасників процесу та детального з`ясування усіх обставин даної справи.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позову без розгляду.

2. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу.

3. Зобов`язати відповідача направити на адресу позивача документи, які були додані до поданого до суду відзиву на позов, та надати суду докази такого направлення.

4. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

5. Призначити судове засідання у справі на 25 квітня 2023 року о 10 год. 00 хв.

6. Зобов`язати відповідача надати суду нормативно обґрунтовані письмові пояснення щодо неможливості надати суду копію особової справи позивача, зокрема, зазначити місце знаходження (зберігання) цієї особової справи.

7. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Дудін С.О.