Справа № 460/526/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 квітня 2023 р. м. Рівне №460/526/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації,
В провадженні суду перебувала адміністративна справа № 460/526/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 позов задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2022/000185/2 від 18 листопада 2022 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2022/000224. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 4962грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні.

Розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем у позовній заяві було заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000грн.

29.03.2023 Товариством подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000грн та витрати понесені на переклад документів у сумі 1280грн. До такої заяви позивачем долучені докази направлення її копії відповідачу.

Відповідач заперечень на заяву не подав.

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на наведені положення норм права, суд здійснює розгляд заяви позивача про стягнення витрат на професійну допомогу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши докази, долучені до заяви позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

За змістом статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини третьої - восьмої статті 137 КАС України, спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути спів мірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із нормами частин 1, 5 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

До матеріалів заяви долучено копію договору № 112/22 від 27.12.2022 року про надання правничої допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» та Адвокатським об`єднанням «Скорпіон», Додаток до договору про надання правничої допомоги № 112/22 від 27.12.2022, рахунок № 1 від 27.12.2022, акт передачі-прийняття правничої допомоги від 20.03.2023, рахунок-фактуру № 0000028 від 31.01.2023 щодо перекладу з англійської мови на українську. На підтвердження понесених витрат, заявником долучено платіжну інструкцію № 8286 від 28.12.2022 на суму 15000грн.

Згідно п. 1.1, 1.2. розділу 1 Договору від 27.12.2022, його предметом є обов`язок адвоката надати правничу допомогу стосовно судового оскарження рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2022/000185/2 від 18 листопада 2022 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2022/000224.

Вартість правничої допомоги складається з гонорару та фактичних (інших) витрат, понесених, або які підлягають понесенню Адвокатом на виконання умов цього договору (п. 3.1 розділу 3 Договору).

Гонорар адвоката за цим договором становить, зокрема, 15000грн. Вказаний розмір гонорару узгоджується у фіксованому розмірі та не залежить від обсягу та видів надання правничої допомоги (п. 3.2 розділу 3 Договору).

Згідно із п. 3.3 розділу 3 Договору, до фактичних (інших) витрат, що вказані в п. 3.1. цього договору відносяться документально підтверджені витрати по оплаті послуг, наданих третіми особами, зокрема, експертами, перекладачами, спеціалістами. Нотаріусами, органами державної влади, агентами, судові та адміністративні збори, а також витрати Адвоката на відрядження до іншого населеного пункту. Розмір вказаних витрат узгоджується з Клієнтом до моменту їх оплати. За вимогою Клієнта, Адвокат має надати документи, що детально підтверджують вказані фактичні витрати та їх розрахунок.

Відповідно до п. 3.4 розділу 3 Договору, якщо сторони не домовились про інше, усі рахунки, які виставляються Адвокатом за надану професійну правничу допомогу, а також з оплати фактичних витрат, підлягають сплаті Клієнтом на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання Клієнтом такого рахунку.

Після повного або часткового виконання замовленого Клієнтом виду правничої допомоги, Адвокат складає акт передачі-приймання з детальним викладенням переліку наданої правничої допомоги (п. 4.1 розділу 4 Договору).

Додатком до договору № 112/22 від 27.12.2022, сторони узгодили перелік та обсяг правничої допомоги.

27.12.2022 Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» виставлено Товариству рахунок № 1 на суму 15000грн згідно договору № 112/22 від 27.12.2022.

За змістом платіжної інструкції № 8286 від 28.03.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнерагро" сплатило кошти в сумі 15000грн Адвокатському об`єднанню «Скорпіон» із призначенням платежу: За правову допомогу зг. Рах. № 1 від 27.12.22 без ПДВ.

31.01.2023 Приватним малим підприємством «ТЛВ» висталений ТОВ «Партнерагро» рахунок-фактуру № 0000028 від 31.01.2023 на суму 1280грн за переклад з англійської на українську мову.

20.03.2023 Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» складений акт передачі-приймання наданої правничої допомоги.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що з приводу надання правничої допомоги, у наданих документах міститься опис наданих послуг саме по даним спірним правовідносинам, тобто наявні усі дані, які дають можливість ідентифікувати надані послуги та прослідкувати взаємний зв`язок із даними спором.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сума гонорару встановлена сторонами у фіксованому розмірі 15000грн у Договорі, отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подані заявником докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 15000грн, є реальними, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору і підтвердженими матеріалами справи, тому повністю доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу саме в адміністративній справі № 460/526/23, отже стягнення на його користь понесених ним витрат належить до задоволення і підстав для зменшення їх розміру судом не встановлено.

Щодо витрат, пов`язаних із розглядом справи у якій останній просить стягнути з відповідача витрати по оплаті послуг перекладача в сумі 1280грн.

Суд нагадує, що частина дев`ята статті 139 КАС України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у даній справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у справі № 160/7049/19 від 31.03.2020 року.

Так, 10.01.2023 ухвалою суду позов був залишений без руху з підстав, зокрема, відсутності офіційного перекладу доданих до позовної заяви документів, що викладені іноземною мовою, а саме: копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 13.10.2022, банківського платіжного документу, що стосується товару б/н від 23.09.2022, декларації MRN 22GB11X0 від 09.11.2022. В подальшому, ухвалою суду від 18.01.2023 процесуальний строк на усунення недоліків позову був продовжений.

01.02.2023 позивачем долучені до матеріалів справи вказані докази з офіційним перекладом.

Як стверджується доказами, доданими до заяви, позивачем на підтвердження понесених витрат з перекладу долучено лише висталений Приватним малим підприємством «ТЛВ» рахунок-фактуру № 0000028 від 31.01.2023 на суму 1280грн.

При цьому, зміст вказаного рахунку є неконкретизованим, що унеможливлює ідентифікувати послуги з перекладу таких документів, як копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 13.10.2022, банківського платіжного документу, що стосується товару б/н від 23.09.2022, декларації MRN 22GB11X0 від 09.11.2022.

Тобто, дослідивши зміст даного рахунку, відсутня можливість з`ясувати обставити, чи пов`язані ці витрати з розглядом даної адміністративної справи.

Крім того, позивачем про оплату таких витрат не долучено жодних доказів. Прикладом документів, що підтверджують оплату може бути квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо. Позивачем не долучено також розрахунку таких витрат.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача що, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» про стягнення витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із розглядом справи задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці Державної митної служби України судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 15000грн (п`ятнадцять тисяч гривень).

В задоволенні решти заяви, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 квітня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" (вул. Київська, 57 Б, с. Антопіль, Рівненський район, Рівненська область, 35371, ЄДРПОУ/РНОКПП 38892443)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк