Справа № 760/2321/22
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2023-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1100/22
Справа № 760/2321/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (адреса: АДРЕСА_1 ) до Київської митниці Державної митної служби України /далі - Київська митниця/ (; адреса: 03124, м. Київ, б-р Гавела Вацлава, 8А) про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

31.01.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов вказаний адміністративний позов, датований 28.01.2022, за підписом позивача, в якому він просить суд постанову Київської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 4806/10000/21 від 13.01.2022 про визнання винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн - визнати протиправною та скасувати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 02.02.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.02.2022 вказаний позов було залишено без руху в зв`язку з необхідністю надати до суду докази сплати судового збору.

22.02.2022 до суду надійшла заява відповідача з доказами оплати судового збору. Відповідна заява разом зі справою передана судді 29.04.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03.05.2022 позивачу продовжено термін для усунення недоліків первинно поданого адміністративного позову (для надання клопотання та доказів поважності пропуску строку звернення до суду).

15.06.2022 до суду від позивача надійшло відповідне клопотання та докази на підтвердження викладених у ньому обставин.

Зміст відповідної заяви свідчить про усунення недоліків, наявних в первинно поданому позові.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.06.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі розгляд якої вирішено здійснювати порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України).

Обґрунтування позову

У позові вказується, що постановою від 13.01.2022 у справі № 4806/100000/21 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, що передбачене ч. 4 ст. 489 Митного Кодексу України (далі - МК України) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Позивач зазначає, що ознайомившись зі змістом вказаної постанови, він вважає її незаконною, оскільки її зміст не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивач вважає, що постанова про порушення митних правил винесена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки всупереч ст. 489 МК України посадовою особою, якою складено оскаржувану постанову не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та не встановлено вину особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач визнає, що ним дійсно 02.07.2017 ввезено на митну територію України, для особистого користування, в режимі «транзит» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС транспортний засіб Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 , яким він користувався до 10.01.2018, а в подальшому передав його в безоплатне користування сторонній особі. Вказує, що подальша доля вказаного автомобіля йому невідома та не була цікава, оскільки такий не становив для позивача будь-якої цінності, оскільки автомобіль був в поганому технічному стані.

Зазначає, що такі обставини підтверджуються копією закордонного паспорту з відмітками про виїзд за кордон 08.08.2018 з метою постійного проживання та повернення до України 01.06.2021.

Звертає увагу, що йому невідома особа, яка звернулась щодо реєстрації у вільний обіг вказаного транспортного засобу.

Позивач вказує, що порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України не є триваючим правопорушенням, адже є вчиненим в момент передачі транспортного засобу іншій особі без дотримання вимог ч. 5 ст. 380 МК України.

За таких обставин, на думку позивача, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, якою б встановлювалася відповідальність, адже зміни до ст. 469 МК України набрали чинності 22.08.2019, тобто вже після ввезення транспортного засобу Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 на митну територію України.

У зв`язку з викладеним, просить позовні вимоги задовольнити.

Щодо правової позиції відповідача

24.06.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, датований 23.06.2022, за підписом представника Київської митниці - Левченко Т.В. (підписант згідно ЄДР), в якому викладено заперечення щодо задоволення позовних вимог, які обґрунтовані наступним.

У відзиві вказується, що 27.10.2021 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Київ - центральний» Київської митниці, декларантом ОСОБА_2 було подано митну декларацію типу ІМ 40 АА № UA100140/2021/373200 щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу марки Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 для одержувача ОСОБА_3 .

Зазначається, що до митного оформлення вказаного транспортного засобу було надано договір купівлі-продажу автомобіля від 14.10.2021 № б/н, де покупцем виступає ОСОБА_3 , а продавцем - II Piramida M (304348854), що спростовує доводи позивача про передачу вказаного транспортного засобу в безоплатне користування сторонній особі до введення в дію положень ч. 4 ст. 469 МК України,

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ввезений на митну територію України позивачем, для особистого користування в режимі транзит, в зоні діяльності Волинської митниці ДФС.

Також, відповідач вказує, що перевіркою інформації, з використанням бази АСМО «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб марки Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з митної території України, у строк передбачений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та у інший митний режим не переміщувався.

Зазначає, що позивач передав без дозволу митного органу транспортний засіб марки Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , поміщений у митний режим «транзит» у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», чим вчинив порушення митних правил, що передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

Вказує, що доводи позивача щодо відсутності підстав для притягнення його до відповідальності є безпідставними, оскільки до митного органу з приводу оформлення транспортного засобу у вільний обіг звернулася саме ОСОБА_3 , а не позивач, як особа яка ввезла вказаний автомобіль на митну територію України.

Окрім того, на думку відповідача, посилаючись в позовній заяві на обставину безоплатної передачі в користування транспортного засобу сторонній особі, позивач сам визнав факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Підсумовується, що оскаржувана позивачем постанова винесена уповноваженою особою з урахуванням всіх обставин справи, в межах передбаченого ч. 1 ст. 467 МК України строку, а тому підстави для її скасування - відсутні.

За таких обставин відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивачем до матеріалів справи долучено копію постанови від 13.01.2022 про порушення митних правил № 4806/100000/21 (а.с. 6-8), якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, у зв`язку з чим, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних доходів громадян, що складає 34 000,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для порушення вказаної справи стало наступне: «27.10.2021 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Київ - центральний» Київської митниці гр. ОСОБА_3 подано митну декларацію типу ІМ 40 АА №UA100140/2021/373200, щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу - марки: Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації електронної бази АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки: Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України 02.07.2017 громадянином України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) для особистого користування в режимі транзит, в зоні діяльності Волинська митниця ДФС…>

Перевіркою інформації електронної бази АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки: Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , з митної території України у строк,встановлений ч.1 ст. 95 МК України, не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України».

Представником Київської митниці до відзиву на позовну заяву долучено копію документа, складеного іноземною мовою (литовською), у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити його зміст та скріншот екрану комп`ютера відкритої сторінки «перетин кордону транспортним засобом» зі змісту якої вбачається:

-пункт пропуску: UA205010;

-дата та час: 02.07.2017 08:28:31;

-напрямок: в`їзд;

-мета: особисте користування;

-режим: транзит;

-канал: зелений коридор;

-ПІБ: ОСОБА_1 ;

-адреса: АДРЕСА_1 ;

-паспорт: НОМЕР_3 ;

-ТЗ: Mercedes - Benz А160;

-VIN: НОМЕР_1 ;

-номер: НОМЕР_2 .

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі тощо.

Частиною першою статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 466 МК України визначено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами ч. 1 ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст. 469 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 МК України, передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно оскаржуваної постанови за ч. 4 ст. 469 МК України полягає у передачі без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України необхідно встановити факт передачі позивачем транспортного засобу іншій особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що порушення митних правил було виявлено відповідачем у зв`язку з поданням ОСОБА_3 27.10.2021 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Київ - центральний» Київської митниці декларацію типу ІМ 40 АА №UA100140/2021/373200, щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу - марки: Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

При цьому, копія самої декларації типу ІМ 40 АА № UA100140/2021/373200 суду не надана, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити факт передачі позивачем транспортного засобу особистого користування марки Mercedes - Benz, модель: А160, кузов: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) (адміністративне провадження № К/9901/34580/18), сам факт визнання особою вчинення адміністративного правопорушення порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З іншого боку, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Встановлення обставин того, коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, оскільки вказана норма права була введена в дію вже після ввезення позивачем ( ОСОБА_1 ) відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 № 2612-VIII до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викласти в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п. 1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набирав чинності 22.08.2019, в той час, як транспортний засіб Mercedes Benz A160, номер кузова: НОМЕР_1 , ввезено на митну територію України 02.07.2017.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі без дотримання вимог ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України.

Водночас особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлював міру відповідальності за відповідні дії.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил від 13.01.2022 № 4806/10000/21, в тому числі, в частині застосування ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України з урахуванням обмежень, встановлених ст. 58 Конституції України.

Київська митниця Держмитслужби такого обов`язку не виконала, адже, в оскаржуваній постанові не визначила момент вчинення порушення митних правил.

За змістом ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до ч. 6 цієї статті перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Згідно зі ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить переконання про те, що постанова Київської митниці у справі про порушення митних правил № 4806/10000/21 від 13.01.2022 підлягає скасуванню.

Повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ч. 3 ст. 286 КАС України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо судового збору

Судом встановлено, що позивач за звернення до суду з позовом у даній справі сплатив 496,20 грн, що підтверджується квитанціями від 28.01.2022 та 20.02.2022.

Згідно з ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ст. 132 КАС України, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з суми судового збору 496,20 грн.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 139, 241, 243, 246, 250, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про порушення митних правил, - задовольнити.

Постанову про порушення митних правил № 4806/10000/21 від 13.01.2022, винесену Київською митницею, про визнання ОСОБА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - скасувати.

Стягнути з Київської митниці (, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8а) на користь ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору, сплаченого за подання позову.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич