Справа № 380/9/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9/22
провадження № П/380/9/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю сторін:

сторони не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), в якій просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з звільненням з військової служби, обчисливши її розмір за 18 років служби з урахуванням періодів проходження мною військової служби, які обраховуються в пільговому обчисленні, та із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні, індексації.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем протиправно при звільненні не виплачено позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення. Вказує, що в листопаді 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні, нарахувавши її за 18 років служби та включивши до складу грошового забезпечення, з якого така грошова допомога нараховується, суми виплаченої індексації. Проте, листом від 09.12.2021 позивач отримав відмову. Вважаючи, що така відмова є протиправною, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

17.02.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що положеннями ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено виняток, за умови якого повторно звільненій з військової служби особі виплачується одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби, як то ненабуття права на отримання такої грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.

Оскільки, ОСОБА_1 у період 03.12.1997 по 02.05.2007 проходив військову службу у різних військових частинах та інших військових формуваннях, що підтверджується витягом з послужного списку позивача, відповідач вважає, що на момент звільнення 02.05.2007 з Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 набув право на отримання спірної грошової допомоги відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому вказаний період не потрібно враховувати при визначенні права позивача на отримання спірної грошової допомоги при його повторному звільненні 24.07.2021 з Військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на вищевикладене, вказуючи, що за період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.07.2016 по 24.07.2021 позивач не набув календарної вислуги 10 років, відповідач переконаний, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Ухвалою суду від 14.03.2022 провадження у даній справі зупинено на період дії воєнного стану.

Ухвалою суду від 26.09.2022 клопотання позивача про поновлення провадження у справі задоволено. Поновлено провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 01.11.2022 витребувано у Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) витяг з Наказу про виключення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) зі списків особового складу військової частини та інформацію про наявну календарну і пільгову вислугу років ОСОБА_1 станом на момент його звільнення з військової служби 02.05.2007.

Ухвалою суду від 10.01.2023 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) витяг з Наказу про виключення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та інформацію про наявну календарну і пільгову вислугу років ОСОБА_1 станом на момент його звільнення з військової служби - 02.05.2007.

Ухвалою суду від 20.03.2023 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) інформацію про наявну календарну, пільгову та загальну вислугу років ОСОБА_1 за період проходження ним військової служби з 10.03.2015 по 24.07.2021 (день виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ) з наданням підтверджуючих документів.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 у періоди з 04.12.1997 по 28.05.1998, з 28.05.1998 по 23.04.1999, з 12.03.2003 по 20.08.2003, з 20.08.2003 по 06.03.2006, з 05.05.2006 по 27.09.2006, з 27.09.2006 по 02.05.2007 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_6 , ВЧ НОМЕР_7 , ВЧ НОМЕР_1 , ВЧ НОМЕР_8 , ВЧ НОМЕР_9 , ВЧ НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з послужного списку позивача.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) №96 від 20.04.2007, рядового за контрактом ОСОБА_1 , стрільця-регулювальника комендантського взводу комендатури охорони та обслуговування, відповідно до Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами та старшинами Збройних Сил України звільнено з військової служби в запас за пунктом 85 підпункт «є» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), з 02 травня 2007 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу при звільненні за повний календарний рік служби вирішено не виплачувати.

За систематичне вживання спиртних напоїв позбавлено одноразової грошової винагороди за пропорційно прослужений час за кожний повний календарний місяць 2007 року відповідно до розділу 32 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 05.03.07 №75.

Позбавлено премії в повному розмірі за період з 01 по 20 квітня 2007 року за невихід на службу без поважних причин відповідно до розділу 34.6 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05.03.2007 № 75.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_10 від 10.03.2015 №56 ОСОБА_1 повторно призвано на військову службу до Військової частини НОМЕР_10 .

З 25.07.2016 по 24.07.2021 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . При цьому, за вказаний період його загальна вислуга років становить 10 років 07 місяців 15 днів, пільгова вислуга 04 роки 3 місяці 02 дні, календарна вислуга 06 років 04 місяці 13 днів.

Згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2021 №158, штаб-сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , сержанта із матеріального забезпечення батареї радіолокаційної розвідки НОМЕР_11 дивізіону артилерійської розвідки, звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.06.2021 №20-РС, з військової служби у запас від 10.12.2008 №1153/2008 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 у зв`язку із закінченням строку контракту, з 24.07.2021 виключено зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на момент виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення 24.07.2021, загальна вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України становить 18 років 03 місяці 18 днів, пільгова вислуга 06 років 10 місяців 00 днів, календарна вислуга 11 років 05 місяців 18 днів.

При цьому, при виключенні позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення 24.07.2021, йому не було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбачену частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII.

08.11.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні, нарахувавши її за 18 років служби та включивши до складу грошового забезпечення, з якого така грошова допомога нараховується, суми виплаченої індексації.

Відповідач листом від 09.12.2021 №512 відмовив позивачу у виплаті вказаної допомоги. В обґрунтування відмови повідомив, що ОСОБА_1 у з період 03.12.1997 по 02.05.2007 проходив військову службу у різних військових частинах та інших військових формуваннях, що підтверджується витягом з послужного списку позивача, відповідач вважає, що на момент звільнення 02.05.2007 з Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 набув право на отримання спірної грошової допомоги відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому вказаний період не потрібно враховувати при визначенні права позивача на отримання спірної грошової допомоги при його повторному звільненні 24.07.2021 з Військової частини НОМЕР_1 . Вказуючи, що за період проходження позивачем служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.07.2016 по 24.07.2021, він не набув вислуги 10 календарних років, відповідач переконаний, що така допомога позивачу не належить.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, останній для захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно з абзацами 1, 6 частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2011-XII) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Абзацом 3 частини 2 статті 15 Закону № 2011-XII (в редакції, чинній на момент попереднього звільнення позивача 02.05.2007 з Військової частини НОМЕР_4 ) було встановлено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога передбачена цим пунктом, не виплачується.

Аналогічні приписи містяться у пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Постанова №393).

Так, позивач в позовній заяві вказує на те, що маючи на момент звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення 24.07.2021 загальну вислугу років 18 років 03 місяці 18 днів, він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за кожен із 18 років служби, включаючи пільгову та календарну вислугу років.

Водночас, з аналізу статті 15 Закону №2011 та пункту 10 Постанови №393 слідує, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.

При цьому, обов`язковою умовою для такої виплати є наявність у військовослужбовця вислуги 10 років і більше з дня його останнього зарахування на службу, оскільки саме від наявності вислуги у зазначеній кількості років та підстав звільнення військовослужбовця залежить розмір одноразової грошової допомоги, яка підлягає до виплати при повторному звільненні зі служби.

Поряд з цим, положеннями статті 15 Закону №2011 та пункту 10 Постанови №393 встановлено виняток, за умови якого повторно звільненій з військової служби особі виплачується одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби, як то ненабуття права на отримання такої грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.

Так, як встановлено судом вище, наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) №96 від 20.04.2007, рядового за контрактом ОСОБА_1 , стрільця-регулювальника комендантського взводу комендатури охорони та обслуговування, відповідно до Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами та старшинами Збройних Сил України звільнено з військової служби в запас за пунктом 85 підпункт «є» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), 02.05.2007 виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу при звільненні за повний календарний рік служби вирішено не виплачувати.

За систематичне вживання спиртних напоїв позбавлено одноразової грошової винагороди за пропорційно прослужений час за кожний повний календарний місяць 2007 року відповідно до розділу 32 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 05.03.07 №75.

Позбавлено премії в повному розмірі за період з 01 по 20 квітня 2007 року за невихід на службу без поважних причин відповідно до розділу 34.6 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05.03.2007 № 75.

Таким чином, суд в межах спірних правовідносинах зазначає, що факт ненабуття позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги при попередньому звільненні не може надавати останньому право на виплату одноразової грошової допомоги при повторному звільненні зі служби з врахуванням наявної за попередні роки вислуги років, оскільки попереднє звільнення позивача пов`язане з систематичним невиконанням умов контракту. Вказана обставина взагалі виключала можливість отримання позивачем одноразової допомоги при попередньому звільненні.

Вказаний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 580/388/21 та від 25.10.2018 у справі № 552/4468/17.

З огляду на наведене, позивач не тільки не набув при попередньому звільненні 02.05.2007 права на виплату одноразової грошової допомоги, але і не міг його набути зважаючи на підстави звільнення з військової служби.

Тобто, у цьому випадку, за встановлених судом обставин справи, має місце не факт ненабуття позивачем права на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні, а відсутність такого права, а отже відсутні підстави, визначені в статті 15 Закону № 2011-XII та пункту 10 Постанови № 393, зокрема, для виплати одноразової грошової допомоги позивачу з урахуванням періоду попередньої служби.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 580/388/21.

Водночас, правова позиція щодо застосування приписів частини другої статті 15 Закону №2011-XII неодноразово викладалася у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2104/17, від 24 листопада 2020 року у справі № 822/3008/17, від 21 квітня 2021 року № 380/2427/20 та від 21.04.2021 у справі №380/2427/20.

Так, відповідно до усталеної позиції Верховного Суду правова норма частини другої статті 15 Законі №2011-XII не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

При цьому, Верховний Суд наголошував, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII є наявність «вислуги 10 років і більше».

Верховний суд в постанові від 29.04.2022 у справі № 580/2497/21 вказав, що поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Відтак, суд дійшов висновку, що така допомога нараховується за кожний повний календарний рік служби, а пільгова вислуга років застосовується лише для визначення права позивача на призначення такої допомоги, у разі, якщо у нього немає 10 і більше років календарної вислуги.

Як вже було встановлено судом, на час повторного звільнення позивача з військової служби, його загальна вислуга років за період з 10.03.2015 по 24.07.2021 (з дня останнього зарахування на службу, без урахування періоду попередньої служби) становила 10 років 07 місяців 15 днів, пільгова вислуга 04 роки 3 місяці 02 дні, календарна вислуга 06 років 04 місяці 13 днів. Отже, умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана позивачем.

При цьому, як вже було вказано вище, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги за вислугу років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

Відтак, суд дійшов висновку, що така допомога нараховується лише за кожний повний календарний рік служби (в даному випадку на 6 років), а пільгова вислуга років застосовується лише для визначення права позивача на призначення такої допомоги, у разі, якщо у нього немає 10 і більше календарної вислуги років.

За наведених обставин, враховуючи зазначені норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України та ту обставину, що позивач повторно звільнений зі служби, суд вважає, що позивачу належить виплатити одноразову грошову допомогу за період його календарної служби (6 років) з дня останнього зарахування на службу (10.03.2015), без урахування періоду попередньої служби.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 17.11.2022 у справі № 580/388/21.

Окрім цього, щодо вимог, в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_12 нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюється така допомога індексації, суд зазначає, що такі заявлено передчасно, адже спірна грошова допомога ще не виплачувалася позивачу та повинна бути виплачена лише на виконання цього рішення суду.

Право на захист це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що при виконанні даного рішення суду, відповідач виплатить позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні без урахування індексації, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то такий відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягає.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 6 (шість) повних календарних років служби.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 6 (шість) повних календарних років служби.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 06.04.2023.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна