Справа № 712/1513/23
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1513/23
Провадження № 2-а/712/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю:

секретаря Лебеденко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 219 в м. Черкаси у порядку загального позовного провадження справу за адміністративною

позовною заявою ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Національної поліції

в Рівненській області та поліцейського СРПП ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області старшого сержанта поліції Твердуна Олександра Миколайовича

Вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся із вказаним вище адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 630344, прийняту 11.01.2023 поліцейським СРПП ВП № 2 Вараського РВП РВП ГУ НП в Рівненській області старшим сержантом поліції Твердуном О.М. відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі; а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області судові витрати по даній справі, які складаються із судового збору в сумі 536,80 грн та витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.01.2023 відносно нього поліцейським СРПП ВП № 2 Вараського РВП РВП ГУ НП в Рівненській області старшим сержантом поліції Твердуном О.М. було складено постанову про адміністративне правопорушення серія БАД № 630344 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн. за порушення Правил дорожнього руху під час керування 11.01.2023 о 12:20 год. в смт. Зарічне, вул. Крижова, Рівненської області, автомобілем ГАЗ 33023, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 . Із зазначеною постановою позивач не згоден та вважає її безпідставною, оскільки здійснював рух автомобілем відповідно до встановлених Правил дорожнього руху та не порушував їх, всі документи на транспортний засіб за вимогою поліцейського були пред`явлені. Крім того, постанова була винесена не у його присутності, а про накладення адміністративного стягнення дізнався лише коли отримав листа 01.02.2023. Позивач вказує, що окрім оскаржуваної постанови, інших доказів його провини не надано, поліцейський належним чином не зафіксував та не довів доказами факту невиконання ним будь-яких вимог ПДР України, які є передумовою для зупинки, а законні підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача полісу були відсутні, тому, на його думку, вимоги посадової особи Управління патрульної поліції про пред`явлення/перевірку відповідних документів є незаконними.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача адвокат Сененко К.В. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та без участі ОСОБА_1 .. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

В обгрунтування понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу по даній справі, представник позивача додала до заяви копію договору про надання професійної правничої допомоги від 08.02.2023, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних нею та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги станом на 04.04.2023 на підставі вказаного Договору, а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 4 від 04.04.2023, якою засвідчено сплата ОСОБА_1 у відповідності до Договору від 08.02.2023 коштів за надані послуги на загальну суму 4000 грн.

Відповідачі та їх представники у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, сповіщалися про час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв, відзиву, заперечень проти позову, як це роз`яснювалося судом в ухвалі про відкриття провадження, чи пояснень з приводу адміністративного позову ОСОБА_1 , а також додаткових доказів, до суду від них не надійшло.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи належність повідомлення відповідачів про слухання справи та відсутність від них відзиву і будь-яких заяв, дотримуючись правил ст. 205 КАС України, суд вважає доцільним розглянути справу у даному судовому засіданні по наявним у ній доказам.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 21.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

18.01.2001 ДАІ МВС УВС м. Черкаси позивачу ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 ( а.с.16).

11.01.2023 відносно позивача співробітником поліції - поліцейським СРПП ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області старшим сержантом поліції Твердуном Олександром Миколайовичем була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 11.01.2023 в смт. Зарічне, вул. Крижова, Рівненської області, керував автомобілем ГАЗ 33023, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , що слідує з копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , з причепом номерний знак НОМЕР_2 , належним згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 ОСОБА_3 , не показав світловим покажчиком зміну напрямку руху при повороті, на вимогу співробітника поліції не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних ТЗ та під час зупинки поліцейським не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, за що передбачена відповідальність згідно вказаних статей (а.с. 15).

За даними централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України, що підтверджується двома витягами з сайту Бюро, цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, якими керував позивач, застрахована на підставі діючих на дату розгляду справи Полісів внутрішнього страхування за номерами: 212303135, виданим ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», 212303288, виданим ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ( а.с. 10,11).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягне за собою адміністративне покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(ч.2 ст. 122 КУпАП).

Крім того, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, караються накладенням штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( ч.1 ст. 126 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними, якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Також під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).

Враховуючи викладене відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, повинні були зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушень та спростувати позицію позивача, однак належних доказів, що позивач порушив ПДР України, зокрема доказів, які б спростували вищезазначені доводи позивача, чи вказували б на правомірність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, чи відеозапису фіксації, так само як і відзиву на позов, надано не було. Відтак, всі сумніви трактуються на користь особи, щодо якої була прийнята постанова.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження правомочності винесення постанови відносно позивача, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У силу ч. 1 ст. 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, сплачений за подання даного адміністративного позову судовий збір в сумі 536,80 грн, що підтверджено квитанцією (копія) № 7 від 10.02.2023 АТ «Ощадбанк» (а.с.1), підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань, як суб`єкта владних повноважень, який виступає відповідачем по справі.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 статті).

Крім того, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 цієї статті); у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6); обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7).

Зважаючи на вищенаведене, з Головного управління Національної поліції в Рівненській області також підлягають стягненню 4 000 грн витрат за надану ОСОБА_1 адвокатом Сененко К.В. правничу допомогу, оскільки їх понесення було підтверджено наданими представником позивача доказами та не спростовано у ході судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області та поліцейського СРПП ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області старшого сержанта поліції Твердуна Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 630344, прийняту 11.01.2023 поліцейським СРПП ВП № 2 Вараського РВП РВП ГУ НП в Рівненській області старшим сержантом поліції Твердуном Олександром Миколайовичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати та справу про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -Головного управління НП у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 536,80 грн та за надання правничої допомоги адвоката в сумі 4 000 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ,

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, , адреса: м. Рівне, вул. М. Хвильового, 2; поліцейський СРПП ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області старший сержант поліції Твердун О.М., адреса: смт. Зарічне, Вараського району, Рівненської області, вул. Центральна, 63.

Головуючий Л. Є. Мірошниченко