Справа № 932/3018/23
Суддя: Сікора О. О.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29 березня 2023 року
Справа № 932/3018/23
провадження № 2-а/932/101/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі головуючого Сікора О.О.,

секретаря судового засідання Фетіскіної К.Р.,

представника позивача Булах Є.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Зейнал-заде Надір Фезі огли,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Єгипту ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року представник звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в якому просить продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Єгипту ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 02 квітня 2023 року по 02 жовтня 2023 року. Вирішити питання щодо негайного виконання судового рішення.

В обґрунтування позову представник зазначив, що 02 лютого 2023 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська (справа № 932/1197/23) ухвалено рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Єгипту ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Протягом вказаного строку відповідачем було вжито допустимі та необхідні дії і заходи спрямовані на ідентифікацію відповідача та оформлення йому документа, що посвідчує особу та дає право на виїзд з України, однак, внаслідок неодержання інформації з країни громадянської належності громадянина Єгипту ОСОБА_1 стосовно остаточного підтвердження його особи та належності до громадянства, а також, неодержання документів, що посвідчують особу відповідача та надають йому право на виїзд з України, виникли підстави передбачені частиною 11 та частиною 13 статті 289 КАС України для продовження строку затримання громадянина Єгипту ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з огляду на що, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулося до суду з даною позовною заявою.

На судовому засіданні представник Булах Є.Ю. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, що вказані в позові та також зазначив таке. Рішенням суду від 17 березня 2023 року у задоволенні позову ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Єгипту відмолено, проте воно оскаржено в апеляційному порядку. ГУ ДМС України в Дніпропетровській області має намір вирішувати питання про примусове видворення вказаної особи, лише після отримання у вказаній справі остаточного рішення суду. На даний час у ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відсутні відомості щодо видачі відповідачу з боку посольства проїзного документу, проте справжність вказаного документу, копію якого надано відповідачем він не заперечує. Вважає, що на його підставі відповідач не зможе самостійно залишити країну, оскільки у нього немає коштів та він від цього ухилятиметься, що встановлено рішенням суду, яким вирішеного його затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців. На даний час особу відповідача не ідентифіковано, що не дає можливості здійснити його видворення.

На судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позову вказавши на незаконність його затримання та відсутність підстав вважати, що він ухилятиметься від виїзду з країни. Пояснив, що йому 21 березня 2023 року зателефонувати з посольства Єгипту та повідомили про виготовлення на його ім`я проїзного документу, який направили на його телефон. Вказаний документи обмежений строком дії до 20 квітня 2023 року та він надає йому право самостійно залишити країну. Оскільки його особу ідентифіковано, підстав його утримувати в пункті тимчасового перебування іноземців, на даний час немає. Після його затримання йому неодноразово роз`яснювали право на адвоката, проте він відмовився від його реалізації. На даному судовому засіданні також пояснив про намір представляти свої інтереси самостійно.

На судовому засіданні ОСОБА_1 висловлювався російською мовою та судом було встановлено володіння ним українською мовою. Відповідач не просив перекладача здійснювати переклад на його рідну мову, а у суду не виникли сумніви щодо правильного розуміння відповідачем суду та інших учасників процесу.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року № 932/1197/23 адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Єгипту ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України, задоволено частково, вирішено затримати та помістити останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на два місяці, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Зважаючи на відсутність у відповідача діючого паспортного документа іноземця (строк дії паспорта громадянина Єгипту ОСОБА_1 закінчився 14 січня 2022 року), або іншого діючого документа, що дає йому право на виїзд з України, з метою здійснення ідентифікації іноземця та отримання відповідачем свідоцтва на повернення на батьківщину, необхідного для перетину державного кордону, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до Посольства Арабської Республіки Єгипет в Україні надіслано лист від 14 лютого 2023 за вих. № 1201.17.2-3084/12.3-23 з проханням щодо здійснення ідентифікації особи громадянина Єгипту ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видачі йому свідоцтва на повернення на батьківщину для перетину кордону.

20 лютого 2023 року на електронну поштову адресу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшла відповідь Посольства Арабської Республіки Єгипет в Україні на лист ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 14 лютого 2023 року, де Посольством Арабської Республіки Єгипет в Україні повідомлено, що для видачі свідоцтва про повернення громадян Єгипту необхідна довіреність від уповноваженого органу міграційної служби на людину, яка особисто принесе прострочені документи.

Додатково, Посольством Арабської Республіки Єгипет в Україні повідомлено посадових осіб Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про необхідність отримання відбитків пальців відповідача, для видачі йому компетентними органами країни походження свідоцтва на повернення.

Враховуючи зазначене вище, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС надіслано листа від 27 лютого 2023 року за вих. № 1201.17.2/8606-23 з проханням посприяти в заповненні дактилоскопічної картки відповідача.

У відповідь на лист Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27 лютого 2023 року за вих. № 1201.17.2/8606-23, Миколаївським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС, в листі від 28 лютого 2023 року за вих. № 4877.5/87-23 на адресу ГУ ДМС у Дніпропетровській області надіслано дактилоскопічну картку заповнену на ім`я відповідача.

06 березня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з використанням засобів СЕТ «Мегаполіс» на електронну поштову адресу Посольства Арабської Республіки Єгипет в Україні надіслано копію листа від 06 березня 2023 року за вих. № 1201.17.2-4637/12.3-23 з проханням щодо здійснення ідентифікації особи громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , та видачі йому свідоцтва на повернення на батьківщину для перетину кордону, до якого додано копію фотокартки відповідача, копію його простроченого паспорта № НОМЕР_1 , та копію дактилоскопічної картки.

10 березня 2023 року уповноваженою посадовою особою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, а саме головним спеціалістом відділу ідентифікації та видворення Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС у Дніпропетровській області Кинебасом Володимиром Петровичем , засобами поштового зв`язку на адресу уповноваженої посадової особи Державної міграційної служби України, а саме заступника начальника відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України Фесюка Віталія Петровича , надіслано оригінал вищевказаного листа ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 06 березня 2023 року за вих. № 1201.17.2-4637/12.3-23 разом з оригіналами доданих до нього документів (фотокартки відповідача, його простроченого паспорта № НОМЕР_1, та дактилоскопічної картки), які в подальшому особисто вручені Посольству Арабської Республіки Єгипет в Україні уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України за довіреністю, згідно з вказівками Посольства Арабської Республіки Єгипет в Україні викладених Посольством в електронному листі від 20 лютого 2023 року.

Викладеним вище підтверджується, що Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на підставі Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вжито допустимі та необхідні дії і заходи спрямовані на ідентифікацію відповідача та оформлення йому документа, що посвідчує особу та дає право на виїзд з України.

Відповідно до Проїзного документу № 5/2023 дійсного тільки для повернення до Єгипту виданого на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) представленого в суді у виді копії наданої відповідачем, вбачається, що ним ідентифіковано особу відповідача, він є одноразовим документом та він надає останньому право на виїзд з України в напрямку Арабської Республіки Єгипет в обмежений період часу, а саме до 20 квітня 2023 року.

Зважаючи на позицію представника, який не поставив під сумнів обставини, що вбачаються із наданої копії документу, не заявив клопотання про витребування з Посольства Арабської Республіки Єгипет відомостей щодо його видачі, враховуючи узгодженість вказаних у документі даних обставинам справи, а також зважаючи на особливий порядок розгляду справ даної категорії, який передбачає їх терміновість, суд прийняв до уваги вказаний доказ.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що суд ухвалює рішення про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, за умови доведення під час судового розгляду, обставин встановлених законом.

З огляду на обґрунтування позову, пояснення представника та обов`язок суду здійснювати розгляд адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог (частина друга статті 9 КАС України), встановленню судом підлягають обставини щодо неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства і документів, необхідних для ідентифікації особи, та неможливості забезпечити примусове видворення особи у визначений строк затримання.

З встановлених судом обставин вбачається, що особу відповідача у визначеній процедурі було ідентифіковано, про що Посольством Арабської Республіки Єгипет видано проїзний документ № 5/2023, який в свою чергу надає можливість відповідачу самостійно залишити країну або центральному органу виконавчої влади забезпечити примусове його видворення.

Проте, суд встановив, що Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не заінтересоване в якнайшвидшому здійсненні примусового видворення особи, що вбачається з пояснень представника Булах Є.Ю. , який не намагався з`ясувати обставини щодо видачі проїзного документу № 5/2023, який виданий 21 березня 2023 року, але про який позивачу невідомо, та повідомив про те, що його скоріш за все не буде використано, незважаючи на одноразовість та обмеженість терміну для виїзду, оскільки є мета дочекатися результату перегляду рішення суду, яким відмовлено у примусовому видворенні відповідача.

Обставина щодо неможливості забезпечення примусового видворення особи, будучи обґрунтованою лише фактом відсутності документа, що посвідчує особу та надає право на виїзд з України, спростовується фактом наявності відповідного документу у виді проїзного документу № 5/2023.

Таким чином, представником не доведено жодної обставини, яка є підставою для можливості продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Посилання представника на встановлення факту незаконного перебування відповідача в Україні, відсутність законного джерела існування, наявність ризику щодо ухилення від явки до підрозділу міграційної служби та не виконання рішення про його примусове повернення до країни походження, а також несплату штрафу за порушення міграційного законодавства не є підставами для продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства, адже не належать до обставин, передбачених приписами статті 289 КАС України, які є вичерпними (правовий висновок щодо чого висловлено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року № 743/1046/20).

Крім того, суд встановив, що Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вже зверталось до суду із позовом до відповідача про його примусове видворення за межі України, проте у його задоволенні було відмовлено. Рішення суду не набрало законної сили та оскаржується в апеляційному порядку. Тобто на час вирішення даної справи рішення про примусове видворення відповідача відсутнє, дата остаточного вирішення відповідного спору визначена бути не може, а позивач не має наміру застосовувати позасудову процедуру видворення відповідача.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Зокрема, відповідно до пункту «f» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

У пункті 103 Рішення Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року Справа «Анатолій Руденко проти України», яке стало остаточним 17 липня 2014 року (№ 50264/08) вказано, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.

Суд наголошує, що пункт 1 статті 5 Конвенції має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Отже, за відсутності визначених законом підстав для продовження вказаного строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, відсутності судового рішення про примусове видворення відповідача, наявності документа, який посвідчує особу останнього та надає йому право самостійно виїхати з України, незаінтересованості позивача як центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції, у здійсненні якнайшвидшого видворення відповідача, суд вважає, що подальше застосування до громадянина Єгипту ОСОБА_1 такого суворого заходу впливу як затримання є невиправданим, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 271, 289, 293, 295 КАС України, Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Єгипту ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: _______________ О.О. Сікора