Справа № 227/4262/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року справа №227/4262/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Молчанової Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року у справі № 227/4262/21 (головуючий І інстанції Здоровиця О.В., повний текст складений у м. Добропіллі Донецької області) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Молчанова Н.В. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000053 від 08.10.2021 року, яку прийнято посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті Тютюнніковою К.В.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Представником позивача на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. В обґрунтування доводів посилався на те, що спірна постанова відповідача не відповідає вимогам Додатку № 1 Інструкції № 512 в частині «Установив (ла)», оскільки не містить передбаченої інформації.

На думку апелянта, з інформації, що міститься на «Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», а також фотокарток, наданих відповідачем, та зі змісту спірної постанови, неможливо встановити тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, фактичне навантаження на здвоєну вісь, застосовану при розрахунку перевищення похибку.

Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів вимірювання фактичного навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

З наявних матеріалів справи неможливо з`ясувати на основі чого уповноважена особа відповідача дійшла висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, а також на підставі яких належних доказів це встановлено судом першої інстанції.

В матеріалах адміністративної справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку, відповідач та суд першої інстанції встановив наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відсутня інформація про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється; інформація про фактичну масу (вагу) вказану в постанові транспортного засобу; інформація про фактичне навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу; інформація про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні, рішення суду залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови відповідача від 08.10.2021 року серії ВМ № 00000053 7 жовтня 2021 року о 16.16 годин, за адресою Н-08, км 528+759 Запорізька область, технічним засобом WAGA-WIM35, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 20% (13.36 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 29,8% (12,003 тон); позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 34000 грн. (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.08.2020 року позивач є власником транспортного засобу вантажного спеціалізованого тягача MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , повна маса 26 000 кг, без навантаження 7100 кг (а.с. 8).

З копії подорожнього листа вантажного автомобіля № 493540 від 07.10.2021 року вбачається, що вказаний лист виданий ТОВ «С.К.С.-Транс» на автомобіль MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп АН0535ХF, водієві (без зазначення його прізвища) здійснити автоперевезення вантажу щебня 39560 тон з м.Запоріжжя до м.Маріуполь (а.с.12).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

За п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

За ч. 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 (далі Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 Розділу ІІ Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знаку транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; 5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

За ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що в спірній постанові відповідача в розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» наявне посилання на вебсайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу МАN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення.

Під час зважування встановлено, що 07.10.2021 року о 16.16 годині автоматичним пунктом габаритно-вагового контролю за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб МАN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням фактичної загальної маси. На момент фіксації загальна маса транспортного засобу склала 53360 кг, тобто більше за максимально дозволену, порівняно з 40000 кг, на 13360 кг.

Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA - WIM35, зав. № 4 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», відповідність якого вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки підтверджена сертифікатом відповідності Національного наукового центру «Інститут метрології» № UA.TR.113-0619/02F-21/2, строком дії до 16 червня 2022 року, та сертифікатом відповідності Національного наукового центру «Інститут метрології» № UA.TR.113-0619-21, строком дії до 12 квітня 2031 року (а.с. 46-47).

Посилання позивача про те, що постанова не містить відомостей про технічний засіб, який проводив вимірювання, та про його повірку, спростовуються спірною постановою, в якій у розділі «Інформації про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, вказано, що зважування здійснювалося приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA -WIM35, зав.№4.

Крім того, постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, визначений з урахуванням похибки, та посилання на нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, визначені п. 22.5 ПДР України, а також відомості про марку, модель, номерний знак транспортного засобу, відповідальну особу.

Суд зазначає, що уповноваженою особою відповідача дотримані вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені в п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому ПКМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 та ст. 283 КУпАП.

За п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (далі Порядок № 1174), в постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

За ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зміст постанови відповідача відображає всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Щодо доводів позивача про те, що він не повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у зв`язку з тим, що транспортний засіб перебував в оренді у користуванні ТОВ «С.К.С.-Транс».

За матеріалами транспортний засіб тягача MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 належить позивачу.

За п.п. 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі Порядок № 1197).

За п.п 3 п. 2 Порядку № 1197 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно п. 3 Порядку № 1197 підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є:

1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування;

2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем;

3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом;

4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички);

5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу;

6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача (п. 21 Порядку № 1197).

Позивач, в порушення вимог статті 77 КАС України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортного засобу тягача MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

Суд зазначає, що саме з ініціативи позивача вносяться до реєстру відомості про належного користувача транспортного засобу. За договором оренди від 4 січня 2021 року транспортний засіб тягач MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 перебуває у користуванні ТОВ «С.К.С.-Транс». Однак, як встановлено судом та не спростовано позивачем у належний спосіб, даний автомобіль належить позивачу. При цьому, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до сервісного центру МВС про реєстрацію належного користувача даного автомобіля, і що така реєстрація не відбулася з вини суб`єкта реєстрації.

Також матеріали справи не містять акту прийму передачі транспортного засобу.

Як наслідок, суд відхиляє доводи позивача про те, що адміністративну відповідальність за 2 ст.132-1 КУпАП він не повинен нести, оскільки транспортний засіб перебував у користуванні, в оренді ТОВ «С.К.С.-Транс», оскільки позивачем не були внесені відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 .

Щодо доводів позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення з порушенням строків повідомлення особи про дату розгляду справи, суд зазначає, що частиною 5 статті 279-1 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, є хибними посилання позивача про неврахування особливостей вантажу, тобто щебню, який під час руху може рухатися, а отже зміщувати центри ваги, та давати похибку під час вимірювання навантаження на осі, оскільки, законодавцем передбачена похибка у два відсотки від дозволеної ваги, як загалом, так і на окремі осі.

За п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Апеляційний суд зазначає, що спірна постанова відповідача оформлена у відповідності до вимог Інструкції № 512 та відповідає формі, встановленій Додатком № 1 до неї.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Факт порушення позивачем п. 22.5 ПДР підтверджується фотодоказами та інформаційною картою ГВК, долученими до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, за змістом спірної постанови вбачаються всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, спірна постанова прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 72-77, 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Молчанової Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року у справі № 227/4262/21 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 5 квітня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв