Справа № 520/1465/23
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 р. Справа № 520/1465/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольца, буд. 10 м. Київ, 01024, ), третя особа: Ліквідаційна комісія Головного управління МВС Укрїни в Харківській області (вул. Жон Мироносець, буд.5, Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

-визнати протиправним дії посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України, , яке зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10, яка полягає у поверненні матеріалів та висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ у розмірі 180 900 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот гривень) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків(РНОКПП): НОМЕР_1 ;

-зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, , яке зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10, призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків(РНОКПП): НОМЕР_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 180 900 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот гривень).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він не погоджується із бездіяльністю посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у не затвердженні висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 31.08.2022 та діями з повернення матеріалів відносно ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області без затвердження висновку або відмови в цьому.

Ухвалою суду від 25.01.2023 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Вказана ухвала 15.02.2023 направлена на електронну адресу відповідача та отримана відповідачем, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням.

Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Третя особа, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС Укрїни в Харківській області, не скористались своїм правом надання пояснень.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

У період з 1992 року по 2010 рік, ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах.

В грудні 2010 року майором міліції ОСОБА_1 пройдено військово-лікарську комісію госпіталю ГУМВС України в Харківській області за результатами якої було складено свідоцтво про хворобу №462 від 13.12.2010 року.

Відповідно до вказаного свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 був встановлений наступний діагноз: "Гіпертонічна хвороба 2 ст., СН-0ст. Жовчнокам`яна хвороба: хронічний хронічний калькульозний холецистит з рідкими загостренням".

Комісією встановлено, що дане захворювання пов`язано з проходження служби в органах внутрішніх справ, а також те, що ОСОБА_1 не придатний до військової служби на основі статей 39-6, 55-в.

22 грудня 2010 року наказом №193 о/с ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ України за п. 64 "Б" /через хворобу/.

21 лютого 2020 року рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова ОСОБА_1 встановлено 3 (третю) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12ААА №989852.

21 лютого 2020 року рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60 %, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА №013712.

25 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із установлення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Позивачем до вказаної заяви було додано всі передбачені пунктами 7-9 постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" документи.

Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Харківській області винесла рішення у виді висновку від 10.03.2020 року про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ ОСОБА_1 у розмірі 315 300 грн 00 коп. (триста п`ятнадцять тисяч триста гривень). Дане рішення було направлено до Міністерства внутрішніх справ України для затвердження в порядку передбаченим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Листом №12955/15-2020 від 22.04.2020 матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були повернуті до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області без затвердження та без відмови у затвердженні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду для оскарження вказаних дій.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 у справі №520/9269/2020, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, визнано протиправним рішення МВС України, яке полягає у поверненні матеріалів відносно ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України без затвердження висновку та зобов`язано МВС України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі висновку Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 10.03.2020 року та прийняти рішення, яке відповідає вимогам п. 9 Порядку №850.

14 січня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області з заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги.

Без зазначення дати прийняття рішення начальник відділу МОПСВ ДФОП МВС України Немченко Надія не погодила висновок від 10.03.2020 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

02 березня 2021 рішенням Директора ДФОП МВС України Сергія Шевніна відмовлено у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565- XII ОСОБА_1 у розмірі 315 300 грн 00 коп. (триста п`ятнадцять тисяч триста гривень).

30.03.2021 за №12687/15-2021 висновок від 10.03.2020 року про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 із рішенням про відмову у його затверджені був повернутий до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №520/7601/21, визнано протиправним рішення МВС України, яке полягає у відмові матеріалів відносно ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України без затверджені висновку та зобов`язано МВС України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 315 300 грн. 00 коп.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №520/7601/21 було частково змінено Рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомоги та в цій частині прийнято нове рішення яким зобов`язано повторно розглянути з урахуванням висновків суду.

На виконання вказаних рішень відповідачем було затверджено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 315 300 грн. 00 коп.

Вказана допомога була виплачена позивачу у повному обсязі.

31 січня 2022 року позивач пройшов черговий переогляд Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова, рішенням якої йому встановлено 2 (другу) групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною комісією серія 12ААВ №326439.

31 січня 2022 року рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №3 м. Харкова позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 70%, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА №052402.

12 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із установлення інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. До вказаної заяви було додано всі передбачені пунктами 7-9 постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" документи.

Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Харківській області винесла рішення у виді висновку від 31.08.2022 року про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ ОСОБА_1 у розмірі 496 200 грн (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті гривень) та з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності розмір одноразової грошової допомоги до виплати встановлено 180 900 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот гривень). Дане рішення було направлено до Міністерства внутрішніх справ України для затвердження в порядку передбаченим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Листом №30100/15-2022 від 07.10.2022 матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були повернуті до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області без затвердження та без відмови у затвердженні висновку. У вказаному листі зазначено, що медико-соціальна експертиза колишнім працівникам проводиться комісією спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС, що не було виконано при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , що унеможливлює прийняття рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07.11.2015р., порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-ХІІ та Порядком №850.

Відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 5 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" , зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" .

Таким чином, підлягає застосуванню до спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі за текстом - Порядок №850).

Пунктом 3 Порядку №850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із пунктом 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктами 8 - 9 Порядку №850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно із пункту 14 Порядку №850 призначення та виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Суд зазначає, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

Також слід зазначити, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства та Порядку №850 не передбачено.

В розумінні п. 9 Порядку № 850, лист Департаменту фінансово-облікової політики МВС України про повернення матеріалів на доопрацювання, що міститься в матеріалах справи (а.с. 29) не є належним рішенням суб`єкта владних повноважень. Спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

Разом з тим, Міністерство внутрішніх справ України фактично досліджувало документи, подані позивачем, і їх було протиправно повернуто, але з підстав, які свідчать, що розгляд фактично відбувся і не визнається саме право позивача на отримання допомоги.

При цьому, суд зазначає, що органом, уповноваженим на прийняття рішення стосовно призначення позивачу спірної грошової допомоги, є саме Міністерство внутрішніх справ, до компетенції якого і входить розгляд документів та прийняття відповідного рішення.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу спірну грошову допомогу, суд вказує наступне.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даній справі судом встановлено, що позивачем було надано до відповідача повний пакет документів, необхідний для призначення йому одноразової грошової допомоги.

Доводи відповідача про невідповідність медико-соціальної експертної комісії пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 суд відхиляє. При цьому слід взяти до уваги, що надаючи оцінку вказаній обставині, відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та, крім того, пункт 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 не містить тієї вимоги, на яку посилався відповідач з посиланням на вказаний нормативний акт. З огляду на це, висновки відповідача про невідповідність документів, наданих позивачем вимогам Порядку № 850 є необгрунтованими та незаконними.

Отже, не зважаючи на форму вирішення звернення позивача, має місце відмова по суті звернення і позивач потребує ефективного судового захисту.

Під час судового розгляду передбачених законом підстав для відмови у виплаті допомоги відповідачем не наведено і їх наявність в ході розгляду справи не встановлено. Відповідач не довів наявності у нього можливостей вибору різних видів правомірної поведінки на його розсуд, що б свідчило про дискреційні повноваження з питань, що стосуються предмету спору.

Відтак суд вважає, що повноваження відповідача у питанні призначенні одноразової грошової допомоги не є дискреційними.

Подібний висновок висловлено Верховним Судом у Постанові від 26.05.2020р. у справі № 281/490/17.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Міністерства внутрішніх справ, яке міститься у формі листа №30100/15-2022 від 07.10.2022. про повернення матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідно до вимог Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, визнання протиправними дії посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України, які полягають у поверненні матеріалів відносно ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України без затвердження висновку та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України, , яке зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10, призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків(РНОКПП): НОМЕР_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 180 900 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот гривень).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Ліквідаційна комісія Головного управління МВС Укрїни в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ, яке міститься у формі листа №30100/15-2022 від 07.10.2022. про повернення матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідно до вимог Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Визнати протиправними дії посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України, які полягають у поверненні матеріалів відносно ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України без затвердження висновку.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, , яке зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Богомольця 10, призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків(РНОКПП): НОМЕР_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 180 900 грн. (сто вісімдесят тисяч дев`ятсот гривень).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення складено 04 квітня 2023 року.

Суддя Кухар М.Д.