Справа № 161/2664/23
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2664/23
Провадження № 2-а/161/101/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

за участі: представника позивача Кобилинського А.О.

представника відповідача Літвака О.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що постановою серії ЕАС № 6524829 від 10.02.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (далі оскаржувана постанова). Згідно оскаржуваної постанови, він 10.02.2023 року о 10:29 год., керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух прямо», здійснивши поворот ліворуч. З даною постановою він не згідний, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що вказаного правопорушення не вчиняв, жодних доказів вчинення правопорушення йому надано не було. Вказує, що під час розгляду справи йому не було надано скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема правом на правову допомогу, а також порушено вимоги щодо процедури розгляду справи. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову.

07.03.2023 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відбулася з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства, а його доводи, викладні у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав із викладених у позові підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.02.2023 року поліцейським роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП капралом поліції Бубнюком Тарасом Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 6524829, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 10.02.2023 року о 10:39 год., в м. Луцьку по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух прямо», здійснивши поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «г» ПДР України.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з підпунктом «г» п.8.4 Правил дорожнього руху наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.1 «Рух прямо» належить до наказових знаків.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР, водій зобов`язаний бути уважним, стежити дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обгрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що він рухався виключно у дозволеному напрямку і жодних правопорушень не вчиняв, а інспектор не надав жодних доказів вчинення ним правопорушення.

Так, капрал поліції ОСОБА_2 під час несення служби зафіксував вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за адресою: у м. Луцьк, на перехресті вул. Шевченка та вул. І. Франка о 10:29 год., зокрема те, що водій, керуючи таким транспортним засобом, порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух прямо» (здійснив рух ліворуч в сторону вул. Шевченка - пр. Волі), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дана обставина підтверджується поясненнями позивача під час проведення розгляду справи (відеозапис export-4og9c). Із змісту зазначеного відеозапису можливо чітко та однозначно встановити час та місце вчинення розглядуваного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, а також особу, яка його вчинила.

Тобто, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП особисто визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, що було взято до уваги інспектором поліції, а тому останній, з урахуванням інших доказів та встановлених в ході здійснення провадження обставин, правомірно прийшов до висновку про наявність в діях позивача події та складу вказаного правопорушення.

Крім того, судом в ході розгляду справи не встановлено процесуальних порушень, допущених суб`єктом владних повноважень при винесенні оскаржуваної постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 , які викладені в його адміністративному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук