Справа № 750/3839/22
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/3839/22 Суддя (судді) першої інстанції: Карапута Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП (далі -відповідач), в якому просив скасувати постанову серії БАБ від 08.07.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 20400 грн. 00 коп. в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на підставі ст. 126 КУпАП.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2023 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.05.2022 року, яка набрала законної сили, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (справа №750/1932/22).

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ від 08.07.2022 року ОСОБА_1 08.07.2022 року о 10 год. 30 хв. керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer днз НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою суду від 25.05.2022 року, строком на один рік, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України. На підставі ч.4 ст.126 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 20400 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»(далі - Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею 14 Закону № 3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.2.1. «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За порушення вказаних правил, зокрема керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2022 року у справі № 750/1932/22, яка набрала законної сили та була виконана в частині позбавлення права керування транспортними засобами, зокрема посвідчення водія вилучено та направлено на зберігання до територіального сервісного центру 7441 в м. Чернігові.

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами.

При цьому, в межах вказаної вище справи, протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія проводився у медичному закладі, що підтверджується відповідним висновком від 22.02.2022.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, свідок -інспектор ВРПП Чернігівського РУПГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 дав свідчення суду, що позивач був зупинений на блокпосту в смт. Новоселівка. Для огляду позивач пред`явив паспорт громадянина України, посвідчення на тимчасове право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В системі «ЦУНамі» було встановлено дату і місце народження позивача, а також там містилась інформація про те, що позивач був притягнений до відповідальності за ст.130 КУпАП, вказана постанова на момент перевірки документів позивача вже набрала законної сили. Здійснювалась фіксація зупинки транспортного засобу позивача, але дані записи зберігаються протягом 30днів на підставі Наказу від 18.12.2018року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Крім того, як встановлено апеляційним судом у справі №750/1932/22 ОСОБА_1 знав про складання по відношенню до нього протоколу про адміністративне правопорушення, який підписав та виклав у ньому свою незгоду з інкримінованим адміністративним правопорушенням, знав про висновок лікаря, яким був встановлений факт перебування його у стані наркотичного сп`яніння, де також поставив свій підпис, та був ознайомлений з тим, що розгляд матеріалів відбуватиметься в Деснянському районному суді м. Чернігова.

Копія постанови суду позивачу була направлена невідкладно після проголошення судового рішення 25 травня 2022 року, за тією ж адресою, що вказав захисник в апеляційній скарзі.

Так, апеляційний суд дійшов висновку, що, коли особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності знала, що по відношенню до неї складений протокол про адміністративне правопорушення, більше п`яти місяців рухом справи взагалі не цікавився, самостійно в канцелярії суду та на офіційному сайті судової влади про час та місце судового розгляду не дізнався, свідчить про те, що ОСОБА_1 зловживає наданими йому правами, будь-яким чином намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, а захисник просить про поновлення строку без поважних на те причин.

Враховуючи наведене, доводи апелянта про його необізнаність щодо позбавлення права керування транспортними засобами, спростовуються судовими рішеннями та наявними в матеріалах справи доказами.

Відтак, колегія суддів звертає увагу, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2022 року набрала законної сили 06 червня 2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, станом на 08 липня 2022 року, позивач був обізнаний, що за рішенням суду він позбавлений права керування транспортними засобами та навмисно порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що поліцейський, встановивши порушення з боку водія, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, тому підстави для скасування постанови серії БАБ від 08.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Щодо доводів апелянта про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.ст. 249, 276 КУпАП, розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Згідно ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, а також за формою та на бланку, визначених Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем підтверджено роз`яснення його прав та строку оскарження постанови (п.8), про що свідчить його власноручний підпис.

Копію постанови отримано позивачем з проставленням відповідної відмітки та підпису.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до неповідомлення позивача в межах справи №750/1932/22.

При цьому, доказів , які б спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не надано.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

У силу приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені вище обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко