Справа № 368/1231/22
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 368/1231/22
Рішення

Іменем України

"03" березня 2023 р.

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іван юти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ВП №1 Обухівського РУП в Київській області (м.Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 27.11.2022р. відносно ОСОБА_1 , інспектором ВП №1 Обухівського РУП старшим лейтенантом поліції Уманець С.О. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 154374.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 27.11.2022р. о 14:30 год. керувала автомобілем OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , без полісу цивільної - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.1 ПДР.

Проте, вказану постанову позивачка вважає незаконною, оскільки вона винесена всупереч вимог чинного законодавства. А тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив. В підготовчому засіданні проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.11.2022р. відносно ОСОБА_1 , інспектором ВП №1 Обухівського РУП старшим лейтенантом поліції Уманець С.О. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 154374.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 27.11.2022р. о 14:30 год. керувала автомобілем OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , без полісу цивільної - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.1 ПДР.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху (затв. постановою Кабінету Міністрів України від ю жовтня 2001 року № 1306).

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 була притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачена заборонена керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно Полісу № 208216107 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна відповідальність власника OPEL ASTRA 1.6 І, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 , 2008 рок випуску, була застрахована ОСОБА_2 у ПрАТ "СК "ІНТЕР-ПОЛІС" з 00:00 19.02.2022 р. по 18.02.2023 р. включно.

25.11.2022 року, власником вказаного автомобіля стала ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 20-1.1 ст. 20-1 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність (п. 20-1.2 ст. 20-1 Закону ОСЦПВ).

Таким чином на час винесення оскаржуваної постанови, цивільна правова відповідальність Позивача була застрахована у ПрАТ "СК "ІНТЕР-ПОЛІС" відповідно до Полісу № 208216107, що спростовує твердження Відповідача, про керування Позивачем 27.11.2022р. о 14:30 год. автомобілем OPEL д.н.з. НОМЕР_1 , без полісу цивільної - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачав відповідальність за таке адміністративне правопорушення:

Натомість, п.п. 2.1 п.2 ПДР містить пункти "а - д", в той же час із оскаржуваної постанови не зрозуміло до якого пункту з п.п. 2.1 п.2 ПДР було притягнуто ОСОБА_1 .

В оскаржуваній Постанові Відповідач притягнув Позивачку до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Санкція ч.1 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством) тягне за собою накладення штрафу в РОЗМІРІ двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, максимальний штраф, що передбачений ч.1 ст. 126 КУпАП, складає - 425,00 грн.

Таким чином, позивачку було притягнуто до відповідальності у розмірі, який не передбачено санкцією ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В ч. і, ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог п. і ч. і ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За приписами частини 1 статті 8 Закону № 580-УШ поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-УІІІ поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Враховуючи наведене, постанова щодо ОСОБА_1 була складена з грубим порушенням чинного законодавства.

Таким чином, оскаржувана постанова не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та, відповідно, підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

За таких обставин відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

КУпАП закріплений принцип, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, всупереч вказаним вимогам працівником патрульної поліції під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення був проігнорований факт відсутності будь- яких доказів, які б могли підтвердити факт події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч.3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 цієї статті, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, постанова від 27.11.2022 р. по справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушеннями Конституції та вищезазначених норм діючого законодавства України, тому є необґрунтованою та незаконною.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Згідно ст. 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративне правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПД у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелія проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика Європейського суду з прав людини, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно з національним законодавством, юридичну силу. У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберга таксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "...адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Відповідно до ч. 88 ст.160 КАСУ повідомляю, що судовий збір за подачу позовної заяви не сплачується відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, відповідно до якої особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та п. 2 розділу IV Інструкції № 376 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.?

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови та за наявності підстав скасовує постанову по справі про адміністративне правопорушення і закриває справу, та виносить рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і закриття справи.

Виходячи із зазначеного вище, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 27.11.2022 р. серія БАВ № 154374 підлягає скасуванню, а відповідна справа закриттю.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського поважати і не порушувати прав і свобод людини.

У наведених положеннях Конституції України, ЗУ «Про національну поліцію» та Кодексу про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду повноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про пактику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

А тому, вимоги позивачаки суд вважає правомірними, постанова від 27.11.2022 року БАВ №74 підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Враховуючи виклакдене, керуючись ст. 243,244, 245, 246, 250 КАС України, суд,-

постановив :

Позов задоволити.

Скасувати постанову БАВ № 154374 від 27.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Рішення може бути оскаржена до Шостого Київського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Суддя: Т.Є. Іванюта.