Справа № 560/12700/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
іменем України

20 березня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К.

за участю:секретаря судового засідання Корзун Н.О. представника позивача Величко В.І. представників відповідачів ОСОБА_1 і Колодчина В.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України , Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України від 31.10.2022 №141-тр/т "Про звільнення ОСОБА_2 ", наказ Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 31 жовтня 2022 №217-е "Про оголошення наказу Державної екологічної інспекції України від 31.10.2022 №141-тр/т "Про звільнення ОСОБА_2 ", поновити на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області та стягнути з Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом Державної екологічної інспекції України від 31.10.2022 №141-тр/т звільнений з посади начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - головного державного інспектора з охорони навколишнього середовища Хмельницької області у зв`язку з поновленням на цій посаді особи, яка раніше її займала. Вважає накази незаконними, оскільки у зв`язку із перебуванням на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 за ним зберігається посада керівника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 05 грудня 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

До суду надійшов відзив Державної екологічної інспекції України, у якій представник зазначає, що з метою виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 560/16263/21 відповідно до частини першої статті 88 Закону України "Про державну службу" наказом Держекоінспекції від 31.10.2022 № 141-тр/т " ОСОБА_2 звільнений з посади начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області у зв`язку з поновленням на цій посаді особи, яка раніше її займала.

Зазначає, що на домашню та електронну адресу позивача надіслані листи від 18.10.2022 № 5117/6/8-22 і від 20.10.2022 № 5184/6/8-22, якими позивачу запропоновані інші посади державної служби відповідної категорії. Від цих посад позивач відмовився листом від 24.10.2022. Тому, виданий наказ про його звільнення з держаної служби. Вважає наказ правомірним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на позов Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області вказує, що пунктом 1 частини першої статті 88 Закону України "Про державну службу" визначено, що поновлення на посаді державної служби особи, яка раніше її займала є однією з підстав для припинення державної служби у зв`язку з обставинами, що склалися незалежно від волі сторін. Вказує, що у зв`язку з виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 №560/16263/21 та поновленням на посаді начальника Інспекції ОСОБА_3 , позивач правомірно звільнений з займаної посади. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою від 27.01.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання представника Державної екологічної інспекції України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 24.02.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі №560/12700/22 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд встановив таке.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 15 травня 2020 року №127-о позивач - ОСОБА_2 призначений на посаду начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області.

Наказом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 24.02.2022 №32-о позивач з 24 лютого 2022 увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу.

Постановою від 09 серпня 2022 року у справі №560/16263/21 Сьомий апеляційний адміністративний суд скасував рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року. Прийняв нову постанову, якою визнав протиправними та скасував накази Державної екологічної інспекції України від 30 грудня 2020 року № 486-о "Про звільнення ОСОБА_3 ", визнав протиправним та скасував наказ Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 04 січня 2021 року № 1-о "Про оголошення наказу Державної екологічної інспекції України від 30 грудня 2020 року № 486-о "Про звільнення ОСОБА_3 ", визнав протиправним та скасував наказ Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 13.10.2021 року № 145-о "Про внесення змін до наказу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 04 січня 2021 року № 1-о "Про оголошення наказу Державної екологічної інспекції України від 30 грудня 2020 року № 486-о "Про звільнення ОСОБА_3 ", визнав протиправним та скасував наказ Державної екологічної інспекції України від 16 серпня 2021 року № 104-тр/р "Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 30.12.2020 № 486-о "Про звільнення ОСОБА_3 ", зобов`язав Державну екологічну інспекцію України поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області, зобов`язав Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2020 по день фактичного поновлення на службі.

Листами від 18.10.2022 №5117/6/8-22 та від 20.10.2022 №5184/6/8-22 відповідачі повідомили позивача про необхідність виконання зазначеної постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 560/16263/21 та запропонували інші посади державної служби відповідної категорії у територіальних управліннях Державної екологічної інспекції. Одночасно попередили, що у разі відсутності згоди позивача на зайняття інших посад трудові відносини з ним будуть припинені у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка її раніше займала.

Листом від 24.10.2022 позивач повідомив Державну екологічну інспекцію України, що перебуває у зоні бойових дій на території Херсонської області та зазначив, що відповідно до статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та статті 119 Кодексу законів про працю України за ним зберігається попереднє місце роботи; надані пропозиції не відповідають нормам чинного законодавства і є неприйнятними для нього.

Наказом Держекоінспекції від 31.10.2022 № 141-тр/т позивач звільнений з посади начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка раніше її займала.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 31.10.2022 №142-тр/т скасовані накази Державної екологічної інспекції України від 30.12.2020 № 486-о "Про звільнення ОСОБА_3 ", від 16.08.2021 № 104-тр/р "Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 30.12.2020 № 486-о "Про звільнення ОСОБА_3 " та поновлений ОСОБА_3 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області.

Вважаючи протиправними зазначені накази, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, правовий статус державного службовця визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 5 Закону № 889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 88 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби у зв`язку з обставинами, що склалися незалежно від волі сторін, є поновлення на посаді державної служби особи, яка раніше її займала.

Порядок звільнення з відповідної посади державної служби у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 88 Закону № 889-VIII, цим Законом не визначений.

Разом з тим, за змістом частини 3 статті 5 Закону № 889-VIII у частині відносин, не врегульованих цим Законом, на державних службовців поширюється дія норм законодавства про працю.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Верховний Суд у постанові від 08.05.2019 у справі № 813/2091/16 зазначив, що однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Суд дійшов висновку, що у розумінні приписів пункту першого частини першої статті 88 Закону України "Про державну службу" та положень статті 40 Кодексу законів про працю України звільнення працівника допускається лише після надання роботодавцем пропозицій щодо всіх наявних вакансій, на які може претендувати працівник та у разі відмови працівника від запропонованих посад.

Аналогічні правові позиції Верховного Суду щодо застосування приписів пункту 1 частини першої статті 88 Закону України "Про державну службу" викладені у постановах від 08.07.2020 у справі № 813/3294/17, від 02.06.2020 у справі № 826/11434/18, від 09.06.2022 у справі № 520/12253/19.

У зв`язку з необхідністю виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі 560/16263/31 та поновлення на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області ОСОБА_3 на виконання приписів частини 2 статті 40 КЗпП України листом від 18.10.2022 №5117/6/8-22 Державна екологічна інспекція України запропонувала позивачу вакантні посади державної служби відповідної категорії.

Листом від 24.10.2022 позивач відмовився від запропонованих йому посад.

З урахуванням приписів пункту першого частини першої статті 88 Закону № 889-VIII та статті 40 КЗпП України відмова позивача від запропонованих йому вакантних посад державної служби є підставою для звільнення його з державної служби у зв`язку з поновленням рішенням суду, яке набрало законної сили, на посаді державної служби особи, яка раніше її займала.

Тому, відповідачі, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 88 Закону № 889-VIII, правомірно видали накази про звільнення позивача з державної служби.

Посилання позивача на частину 2 статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та статтю 119 КЗпП України, як на підставу для скасування зазначених наказів, суд вважає безпідставним у зв`язку з зазначеним нижче.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

За змістом частин 1 і 3-4 статті 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.

Статтею 5-1 КЗпП України в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Таким чином, Кодекс законів про працю України в редакції, чинній на час звільнення позивача, гарантує працівникам не тільки збереження місця роботи (посади) на час проходження військової служби, а й правовий захист від незаконного звільнення.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

В контексті зазначених норм, і позивач, за яким відповідно до статті 119 КЗпП України на час проходження військової служби зберігається займана посада, і третя особа - ОСОБА_3 , факт незаконного звільнення якого встановлений постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі 560/16263/31, мають гарантоване Конституцією України право на зайняття посади начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, рішення суду про поновлення особи на відповідній посаді, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання роботодавцем.

Водночас з метою забезпечення дотримання встановлених статтею 119 КЗпП України гарантій щодо збереження посади на час проходження військової служби, в тому числі і у випадку поновлення особи, яка займала відповідну посаду, за рішенням суду, КЗпП України передбачений особливий порядок звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 88 Закону № 889-VIII та пункту 6 частини першої статті 40 КЗпП України.

Частинами другою та третьою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Зазначеними нормами не встановлені обмеження щодо звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 88 Закону № 889-VIII та пункту 6 частини першої статті 40 КЗпП України особи, за якою зберігається посада на підставі статті 119 КЗпП України, у випадку відмови від зайняття запропонованих інших вакантних посад.

Тому, сама по собі наявність у позивача гарантії щодо збереження посади на період проходження військової служби не може бути підставою для невиконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника на відповідній посаді.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами доведена правомірність наказів від 31.10.2022 №141-тр/т "Про звільнення ОСОБА_2 " і від 31 жовтня 2022 №217-е "Про оголошення наказу Державної екологічної інспекції України від 31.10.2022 №141-тр/т "Про звільнення ОСОБА_2 ".

Тому, позовні вимоги про скасування цих наказів не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України і Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 березня 2023 року

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Державна екологічна інспекція України (провулок Новопечерський, 3, корпус 2,Київ 42,01042 , код ЄДРПОУ - 37508533) Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області (вул. І. Франка, 2/2,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 38045514)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук