Справа № 206/471/23
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/471/23
Провадження № 2-а/206/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравцов В.В. до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Кащенко О.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 01.02.2023 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Кащенко О.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в ході перевірки інформації відносно себе в Єдиному реєстрі боржників (https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) ОСОБА_1 , встановив, що по відношенню до нього державним виконавцем Самарського відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шмалій Анною Дмитрівною відкрито виконавче провадження № 70210208.

24.01.2022 року в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №70210208 ОСОБА_1 встановив, що виконавче провадження відкрито на підставі Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 450098 від 20.08.2022 року винесена інспектором управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції Кащенко Олександр Михайлович (далі Третя особа) у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 20.08.2022 року о 00 годин 10 хвилин за адресою м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова 74 керував транспортним засобом Honda Dio 34 без номерного знаку, без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, у зв`язку з чим притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 вважає Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 450098 від 20.08.2022 року (далі Постанова БАА № 450098 від 20.08.2022 року) не обґрунтованою та такою що винесена з порушенням норм чинного законодавства у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність передбачається у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, вказані вище положення чинного законодавства вказують, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення визначене ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Самарським районним судом м. Дніпропетровська розглянута справа № 206/2685/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з тим, що 20.08.2022 року приблизно о 00.15 годин за адресою м. Дніпро, Самарський район, вул. Андрія Сахарова, буд. 74 екіпажом патрульної поліції Легіон 324 помічено транспортний засіб Honda Dio 34 без номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння а саме запах з ротової порожнини, почервоніння, який відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на боді камери 470505 та 473520

Тобто співробітниками поліції 20.08.2022 року о 00 годин 10 хвилин за адресою м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова, буд. 74 виявлено громадянина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Honda Dio 34 без номерного знаку під керуванням у звязку з чим складено по відношенню до ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 139731 від 30.08.2022 року у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Постанову БАА № 450098 від 20.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2022 року по справі № 206/2685/22 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130, ч. 1 КУпАП, закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 12.12.2022 року

Так у мотивувальній частині Постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2022 року по справі № 206/2685/22 суд зазначив, що: Суд, при огляді відеозапису, що знаходиться в матеріалах справи вбачає, що на відеозаписі невстановленою особою жіночої статі надаються усні пояснення з приводу того, що ОСОБА_1 дійсно не керував транспортним засобом, проте співробітниками поліції не опитано вказану особу, як свідка та не враховані пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, з даного відео запису, не вбачаються обставини, зазначені в протоколі, а саме те, що 20.08.2022о 00 год. 10 хв. в м. Дніпрі в Самарському районіпо вулиці Андрія Сахарова,74 водій ОСОБА_1 керував транспортнимзасобом HONDA DIO без н/з, з явними ознаками алкогольного сп`янінння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання, лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як і ухилення від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Наведені факти свідчать про неналежність вказаних доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом.»

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

При ознайомленні з матеріалами справи № 206/2685/22 Позивачем було отримано копію відеозапису який містився в якості доказів в матеріалах справи (копія відеозапису додається до позову) на якому не видно факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, натомість видо, як ОСОБА_1 сидить на землі у вдягнутих наручниках в оточенні співробітників поліції, та надає усні пояснення, що ним не здійснювалось керування транспортним засобом Honda Dio 34 без номерного знаку.

Одночасно відповідно до відеозапису який знаходився в матеріалах справи № 206/2685/22 невстановленою особою жіночої статі надаються усні пояснення про те, що ОСОБА_1 дійсно не керував транспортним засобом (0.00.25 та 0.00.30-0.00.35 хвилина відеозапису) Проте співробітниками поліції не опитано вказану невідому особу як свідка та не враховані її пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто при винесенні Постанови БАА № 450098 від 20.08.2022 року Третьою особою не встановлено всіх обставин справи, а також не досліджено докази, не взято до уваги пояснення особи жіночої статі що свідчить про не обґрунтованість Постанови БАА № 450098 від 20.08.2022 року.

Відповідно до ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо строків оскарження.

Згідно ст. 289 Кодексу України про адміністративне правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як зазначалося раніше, ОСОБА_1 дізнався 24.01.2023 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 70210208 дізнався про те, що відносно нього винесено Постанову БАА № 450098 від 20.08.2022 року.

Одночасно в Постанові БАА № 450098 від 20.08.2022 року не містяться відомості про те, що ОСОБА_1 її отримував або про те що був з нею ознайомлений, натомість там містяться відомості про його відмови.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично отримав Постанову БАА № 450098 від 20.08.2022 року 24.01.2023 року останній вважає що строк оскарження визначений ст. 289 КУпАП має відраховуватись саме з цієї дати.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив поновити строк подачі скарни Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 450098 від 20.08.2022 року. Скасувати Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 450098 від 20.08.2022 року якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити справу.

Не погодившись із доводами сторони позивача представник відповідача та третя особа, інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Кащенко О.М. подали до суду електронною поштою відзив на позов, який обґрунтували тим, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться адміністративна справа № 206/471/23 за позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач) до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектора взводу 2 ротиЗ батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (надалі - Управління) Кащенко Олександр Михайлович (надалі - відповідач), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також 14.03.2022 Президентом України підписано Указ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022, у зв`язку із чим до Верховної Ради направлено проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168. 15.03.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Таким чином, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 березня 2022 року на 30 діб, тобто до 25 квітня 2022 року.

18.04.2022 Президентом України підписано Указ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022, у зв`язку із чим до Верховної Ради направлено проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300. 21.04.2022 Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Таким чином, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 квіти а 2022 року на ЗО діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-ІХ затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, тобто до 23.08.2022.

Також Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 № 2500- IX затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.

Також ще, Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 № 2738- IX затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, тобто до 19.02.2023.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 07.02.2023 № 2915-ІХ затверджено Указ Президента України від 06.02.2022 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб. тобто до 20.05.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

В період воєнного стану, враховуючи специфіку завдань, які наявні перед особовим складом органів поліції у такий період, зокрема залучення особового складу до заходів, направлених на забезпечення належної оборони Дніпропетровської області та м. Дніпро, участь представника Управління у розгляді даної справи, а також надання відповідних доказів у справі та вчинення інших процесуальних дій на теперішній час є неможливими.

У зв`язку з наведеним, представник відповідача та третя особа, просили суд продовжити строк для подання відзиву.

Вважали позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо обставин справи.

20.08.2022 поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.. в якій зазначено про те, що останній, керував транспортним засобом HONDA DIO34 без д.н.з. в м. Дніпро, по вул. Гаванська, в районі будинку 4, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким ТЗ, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України.

При цьому акцентували увагу суду, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

- а) Посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- б) Реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

- ґ) Поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Посвідчення водія видається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340, «Про затвердження Положень про порядок видачі посвідчення водія і допуск громадян до керування транспортними засобами». Згідно з даним Положенням, відсутність відмітки у посвідченні водія про право керування транспортним засобом відповідної категорії забороняє водієві керувати транспортним засобом даної категорії, тому за таке порушення передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом без посвідчення водія (ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), незалежно від його навичок водіння. Особи, відповідальні за технічний стан і експлуатацію транспортних засобів, не повинні допускати до керування цими транспортними засобами осіб, що не мають при собі водійського посвідчення, яке дає право на керування цим видом транспортних засобів (виключенням є тільки керування транспортним засобом особою, яка навчається водінню). Згідно з терміном «Водій» інструктор з водіння незважаючи на те, що він сидить на пасажирському сидінні, є водієм. Він під час навчання водінню зобов`язаний мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, а особа, яка навчається водінню, повинна мати при собі документ, що посвідчує її вік, знати та виконувати вимоги ПДР (розділ 24 ПДР), а також не повинна мати медичних протипоказань щодо керування транспортним засобом.

Згідно п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до частини 2 статті 126 КУпАП зазначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 126»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Також, враховуючи відповідні посилання позивача в його позовній заяві, звертали увагу суду, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 203/2730/16-а були роз`яснені аспекти щодо законності розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне право порушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення) набрав чинності Закон України № 596 -VIII від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАГІ). Наведеним вище Законом України № 596-VІІІ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Отже, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач.

Згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентували увагу суду на тому, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, на думку представника відповідача. пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відео реєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. Програмно за допомогою скрипта встановлено, що відеофайл, який по терміну знаходиться більш терміну зберігання, автоматично видаляється з серверу. Відповідно до п. 9 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи. У зв`язку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до Управління 16.02.2023, надати відеозапис до суду не має можливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 8 ст. 171 КАСУ питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви. Згідно ч. 10 цієї ж статті ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 КАСУ.

Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАСУ, вручення судового рішення учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відтак через несвоєчасне сповіщення відповідача про розгляд справи, всупереч положенням ст. ст. 268, 269 КАСУ, позбавило можливості надати відео.

Варто звернути увагу, що, зазначаючи про обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, позивач не врахував, що судова практика містить правову позицію про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести гі обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Представник відповідача та третя особа вважають, що за вказаних обставин не має жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи наведене, вважали висунуті позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі.

Згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

На підставі викладеного, представник відповідача та третя особа просили врахувати дані пояснення під час прийняття рішення по справі. Розглянути адміністративну справу № 206/471/23 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кащенко Олександр Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без участі представника відповідача та третьої особи в судовому засіданні по справі. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кащенко Олександр Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представником позивача було направлено на електронну пошту суду письмове клопотання відповідно до якого останній просив розглянути справу без участі позивача та його представника та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися, у відзиві просили розгляд справи проводити без його участі та просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилаючись на обставини зазначені у відзивах.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Серії БАА №450098 від 20.08.2022 року притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 20.08.2022 о 00 год. 10 хв. в м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова, буд. 7 керував транспортним засобом HONDA Dio 34, без номерного знаку, без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом. Зміст правопорушення викладено в постанові суперечливо, тобто і у відповідності до вимог ч.1 ст. 126 КУпАП і у відповідності до вимог ч.2 ст. 126 КУпАП.

Доводи представника позивача суд приймає до уваги, щодо оскаржуваної постанови поліцейським не додано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто не надано доказів того, що ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, чи отримане ним посвідчення водія не містить відповідної категорії, що дає право керувати відповідним транспортним засобом.

Окрім того, а ні відповідачем, а ні третьою особою не надано доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA Dio 34, без номерного знаку. Жодних пояснень свідків до матеріалів справи не надано, що саме ОСОБА_1 керував вище зазначеним транспортним засобом. У постанові Серії БАА № 450098 від 20.08.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у відмовився, але доказів відмови суду так і не надано, окрім рапорта поліцейського, зазначене нічим не підтверджується, відсутні письмові докази.

Якщо особа керувала транспортним засобом без посвідчення водія, яке вона має, але не мала при собі або не пред`явила поліцейському, то дії такої особи підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Доказів того, що ОСОБА_1 не мав посвідчення водія взагалі, або відповідної категорії суду не надано. Тобто, суд має сумніви, щодо правильності складення та вірності кваліфікації дій, вчинених ОСОБА_1 , оскільки суд не має доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Тобто, якщо були б вище зазначені докази суд міг би перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , але досліджені у судовому засіданні докази не дають можливості це перевірити, що є підставою для скасування постанови про накладення стягнення.

Відеозапис, який долучено до матеріалів справи судом не приймається до уваги, оскільки останній не вдалося переглянути у повному обсязі через пошкоджений диск.

Разом з тим, постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29.11.2022 закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у мотивувальній частині якої зазначено, що «суд, при огляді відеозапису, що знаходиться в матеріалах справи вбачає, що на відеозаписі невстановленою особою жіночої статі надаються усні пояснення з приводу того, що ОСОБА_1 дійсно не керував транспортним засобом, проте співробітниками поліції не опитано вказану особу, як свідка та не враховані пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи відповідача та третьої особи, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі Серії БАА № 450098 від 20.08.2022 відносно ОСОБА_1 складена відповідно до норм чинного законодавства України судом приймаються до уваги, проте, вказані у постанові обставини повинні бути підтверджені доказами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення Серії БАА №450098 підлягає закриттю.

Враховуючи ту обставину, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департамента патрульної поліції у Дніпропетровській області стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 247, 293 КУпАП, ст.ст.7, 12, 19, 20, 243-246,250,255, 257, 262, 295,297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравцов В.В. до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Кащенко О.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції Департамента патрульної поліції у Дніпропетровській області Серії БАА №450098 від 20.08.2022, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції Департамента патрульної поліції у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2а) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн., 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Т.В. Нестеренко