Справа № 280/2487/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 280/2487/22

адміністративне провадження № К/990/9475/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 280/2487/22 за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Григорівської сільської ради від 15 травня 2018 року №1 «Про добровільне об`єднання територіальних громад», з моменту його прийняття;

- визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі документів, що нагромадилися під час діяльності Григорівської сільської ради станом на 31 грудня 2019 року, затверджений Новоолександрівським сільським головою ОСОБА_2 ; звіту голови комісії з реорганізації Григорівської сільської ради Капусти І.М. про проведення процедури реорганізації Григорівської сільської ради; розподільчого акту.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

13 березня 2023 року ОСОБА_1 вдруге подав касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення ними норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи. Заявник, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є законність звільнення позивача з посади сільського голови, правомірність дій уповноваженої особи щодо прийняття рішень від Григорівської сільської ради.

Справу розглянуто судами за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Також вважає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статті 8, пункту 3 Розділу IV Прикінцевих положень Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», статей 10, 12, 20, 26, 42, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статей 19, 55, 129 Конституції України. Позивач посилається на те, що наразі відсутній правовий висновок з питання законності дій та рішень юридичної особи, відомості про керівника якої були внесені до ЄДРПОУ, проте згодом судовим рішенням було визнано незаконним та скасовано рішення про призначення цієї особи керівником та скасовано записи про нього в ЄДРПОУ.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки ОСОБА_1 лише послався на відсутність такого висновку, проте указавши про окремі положення Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», не навів у касаційній скарзі належної аргументації як саме такий висновок щодо указаних норм може вплинути на вирішення подібних спорів у інших справах, виходячи з обставин, установлених судами у цій справі, що мають індивідуальні ознаки, характерні виключно для цих правовідносин.

Так, судами установлено, що поновлення на посаді відбувається лише після прийняття такого рішення судом, і це не свідчить про те, що всі прийняті рішення за цей період іншим головою сільської ради є протиправними, крім того зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно керівника відбуваються після прийняття рішення судом про поновлення фізичної особи на посаді.

У касаційній скарзі відсутні доводи на спростування таких висновків судів, а інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, цитування норм законодавства, з посиланням на обставини справи, що свідчать про переоцінку доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Суд указує, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Отже, у скарзі відсутні обґрунтовані мотиви, за яких суд може відкрити касаційне провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/ не застосування цієї норми права.

Лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного у постанові за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження. Тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 280/2487/22 за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко