Справа № 473/693/23
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/693/23
РІШЕННЯ

іменем України

"03" квітня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Слободи Павла Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, поданим в його інтересах адвокатом Мастістим Іллею Андрійовичем, до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Слободи Павла Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.01.2023 інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Тернопільській області Слобода П.І. виніс відносно позивача постанову серії ЕАР №6458454, якою встановлено, що останній, керуючи транспортним засобом у с. Велика Березовиця, дорога М-19, 331 км, рухався зі швидкістю 74 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості ТгuСАМ LTI 20/20, серійний номер ТС000764.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Вказану постанову позивач вважав незаконною, в зв`язку з чим просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. При цьому зазначав, що інспектором порушено встановлену законодавством процедуру проведення фіксації швидкості транспортного засобу, а також останній не надав позивачу можливості скористатися правом на отримання кваліфікованої правової допомоги (адвоката).

Ухвалою суду від 14.03.2023 відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду.

29.03.2023 на адресу суду від представника відповідача УПП в Тернопільській області надійшов відзив на позов (за № 1679/41/33/2023 від 17.03.2023), в якому останній вказував на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , відповідність оскаржуваної постанови вимогами закону, а також підтвердження належними доказами обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Представник позивача адвокат Мастістий І.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, з урахуванням вимог ч.ч. 1,5 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 26.01.2023 інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Тернопільській області Слобода П.І. виніс відносно позивача ОСОБА_1 постанову серії ЕАР №6458454.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 26.01.2023 у с. Велика Березовиця, дорога М-19, 331 км, керуючи транспортним засобом марки Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п.12.9 «б» Правил дорожнього руху (перевищення максимальної швидкості на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29). Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості ТгuСАМ LTI 20/20, серійний номер ТС000764.

Позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно дост.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколомпро вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.ч.1, 2 ст. 222 КУпАП).

За наслідками розгляду адміністративної справи виноситься постанова відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12.4, п.п.12.9 «б» Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29. В населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТгuСАМ LTI 20/20, серійний номер ТС000764, що підтверджується роздруківкою файлу ТгuСАМ File: _уВ000_0126_100023.jmf, який містить відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, дату та час, швидкість руху, які ідентичні відомостям, зазначеним у спірній постанові.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСАМ LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, має сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки UA-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012. Вказаний засіб здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, реєстраційний номер. Він автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26764 від 15.12.2022 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС008352, виробник: LaserTechnologyInc, США (застосований алгоритм шифрування АЕS забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії) пройшов повірку з результатом похибки від 2 км/год. до 320 км/год. з максимально допустимою похибкою при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах:± 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ± 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

При цьому, з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року за №22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. За наслідками тестування вказаний вимірювач був признаним таким, що відповідає стандартам та вірно вимірює швидкість руху транспортними засобами.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про законність оскаржуваної постанови.

При цьому, позивач не заперечував факту вчинення адміністративного правопорушення, був ознайомлений зі змістом постанови. Жодних клопотань останнім заявлено не було, зокрема письмового клопотання щодо бажання скористатись правовою допомогою.

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч.1 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

Разом з тим, інспектор УПП в Тернопільській області Слобода П.І. не може виступати самостійним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора УПП в Тернопільській області Слободи П.І. слід відмовити з цих підстав.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Слободи Павла Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його cкладення.

Суддя Л.В.Лузан