Справа № 280/638/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Справа № 280/638/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справ

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (далі УСЗН ЗМР по Заводському району, відповідач 1) Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі УСЗН ЗМР по Комунарському району, відповідач 2) , в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягає у незаконній не виплаті щомісячної грошової допомоги внутрішньо-переміщеній особі;

зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 здійснити виплату належних грошових сум внутрішньо-переміщеній особі за липень-серпень 2022 року у розмірі 2000,00 грн., за кожний місяць.

На обґрунтування позовних вимог із посиланням на приписи ст. 1, 2, 4, 5 Закону України «Про забезпечення прав i свобод внутрішньо переміщених осіб», п. 1, 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, п. 2, 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, зазначає, що повторного звернення за наданням грошової допомоги законодавством не передбачено. На думку позивача, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання ВПО згадані виплати - це окремий вид допомоги, який призначається з місяця звернення без кінцевої дати ii припинення. Наголошує, що у разі коли ВПО змінювала своє місце обліку та не отримала допомогу, на яку вона мала право, допомога призначається за останнім місцем обліку.

Ухвалою судді від 27.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 позов не визнав, до суду направив відзив на позовну заяву (вх. №6590 від 13.02.2023), у якому пояснює, що зважаючи на те, що позивач змінив місце свого фактичного проживання, а саме: із АДРЕСА_1 його довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.04.2022 №2327- УСЗН ЗМР по Комунарському району була автоматично закрита 16.06.2022 при видачі нової довідки за новим місцем проживання. Зауважує, що оскільки ОСОБА_1 в червні 2022 року змінив фактичне місце свого проживання, а саме перемістився із Комунарського району у Заводський район, законних підстав в УСЗН ЗМР по Комунарському району надавати йому допомогу на проживання з липня 2022 року не було. З урахуванням зазначеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач 1 позов також не визнав, 16.02.2023 надав до суду відзив (вх. №7037), в якому стверджує, що 16.06.2022 при видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, спеціалістом управління повідомлялось про необхідність звернення до відділу прийому громадян для оформлення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Вказує, що як вбачається з матеріалів особової справи, позивач особисто звернувся до управління з заявою про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам лише 13.10.2022. Спеціалістами управління зроблено запит особової справи до УСЗН ЗМР по Комунарському району, після отримання справи, позивачу призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.10.2022 у розмірі 2000,00 грн. щомісяця. Враховуючи норми Порядку призначення допомоги, вважає управління не має підстав для здійснення виплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з липня 2022 по серпень 2022 року включно. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив (вх. №7185 від 16.02.2023), у якій доводи відповідачів заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

У свою чергу, від відповідачів на адресу суду надійшли заперечення на відповідь (вх. №7850 від 22.02.2023, №7851 від 22.02.2023), в яких управління виклали свої пояснення, аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив аргументів i мотиви їх відхилення.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся 29.04.2022 до УСЗН ЗМР по Комунарському району із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій вказав, останнє зареєстроване місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені в cт. l Закону України «Про забезпечення прав i свобод внутрішньо переміщених осіб» за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.2 Порядку оформлення i видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяви позивача йому була видана відповідачем 2 довідка від 29.04.2022 №2327- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, ОСОБА_1 надав до УСЗН ЗМР по Комунарському району в квітні 2022 року заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком l до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332.

Допомогу на проживання позивачу надано відповідачем 2 в розмірі 2000,00 щомісячно, починаючи з березня по квітень 2022 року згідно з п.3 даного Порядку та з травня по червень 2022 року у відповідності до абз.8 п.3 даного Порядку.

У зв`язку зі зміною фактичного місця проживання, а саме перемістився із АДРЕСА_1 , позивач особисто звернувся до УСЗН ЗМР по Заводському району з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, 16.06.2022.

На підставі заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.06.2022 №2326-.

23.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до начальника УСЗН ЗМР по Заводському району із заявою щодо підстав не виплати допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за липень-вересень 2022 року, на яку отримав лист-відповідь від 29.12.2022 №Р-1518, у якому повідомлено, що оскільки заяву з необхідними документами позивачем подано до управління 13.10.2022, відповідно до чинного законодавства та враховуючи матеріали справи, допомогу призначено на проживання з 01.10.2022 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягає у незаконній не виплаті щомісячної грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі за липень-серпень 2022 року у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII у редакції, чинній на час спірних відносин) цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (стаття 1 Закону № 1706-VII).

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1 та 2 статті 4 Закону №1706-VII).

Частиною 1 статті 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 2 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи (частина друга та третя статті 7 Закону №1706-VII.

За приписами частини 1 статті 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №332).

Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Згідно пункту 2 Порядку № 332 допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Пунктом 3 Порядку № 332 передбачено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Судом встановлено, що позивач звернувся 29.04.2022 до УСЗН ЗМР по Комунарському району із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та надав також заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком l до Порядку №332, у зв`язку із чим відповідачем 2 допомогу на проживання надано в розмірі 2000,00 щомісячно, починаючи з березня по червень 2022 року. Отже, зважаючи на те, що позивач змінив місце свого фактичного проживання, а саме: із АДРЕСА_1 ) його довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.04.2022 №2327- УСЗН ЗМР по Комунарському району була автоматично закрита 16.06.2022, у зв`язку із чим законних підстав у відповідача 2 у виплаті позивачу допомогу на проживання у липні-серпні 2022 року не було, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності УСЗН ЗМР по Комунарському району щодо незаконної не виплати щомісячної грошової допомоги внутрішньо-переміщеній особі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Пунктом 6 Порядку № 332 передбачено, що для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

У заяві зазначається:

прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) заявника;

реєстраційний номер облікової картки платника податків;

дата народження;

відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки перемістилася особа;

адреса місця, куди перемістилася особа, та контактний номер телефону;

номер поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування допомоги єПідтримка або номер банківського рахунка (за стандартом IBAN) заявника для виплати допомоги;

наявність статусу особи з інвалідністю;

відомості про неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою.

Інформація про неповнолітню дитину включається до заяви одного з батьків.

Заява вважається поданою в разі заповнення особою всіх полів форми.

Обробка персональних даних внутрішньо переміщених осіб, які подають заяву, здійснюється відповідно до законодавства про захист персональних даних.

Заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Таким чином, обов`язковою передумовою виплати грошової допомоги є заява, яка подана через Портал «Дія» або у письмовій формі. Самостійно приймати рішення про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам без звернення особи, управління не має законних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання, 16.06.2022 позивач особисто звернувся до УСЗН ЗМР по Заводському району з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку із чим останньому видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.06.2022 №2326-. Разом із цим, заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком l до Порядку з необхідними документами позивачем подано до управління лише 13.10.2022, а тому допомогу відповідачем призначено на проживання з 01.10.2022 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

Щодо посилання позивача на приписи Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, суд вказує, що до 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Однак, як встановлено судом, позивач є переміщеною особою у зв`язку з введенням воєнного стану та перемістився з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204 та не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (69106, м. Запоріжжя, вул. Аматорська, буд. 56, ), до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак