Справа № 480/2288/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
04 квітня 2023 року Справа № 480/2288/23
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду через представника звернувся ІНФОРМАЦІЯ_2 з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Колоса Романа Володимировича від 28.10.2022 № 70181727 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800 грн. та від 22.12.2022 № 70605901 про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою від 21.03.2023 позовну заяву було залишено без руху з наданням 10-денного строку позивачу для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії такої ухвали. Зокрема, позивача було зобов`язано надати суду:
1) заяву із зазначенням в ній письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
2) документ, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 5368,00грн.;
3) заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням інших причин поважності причин пропуску та доказів на їх підтвердження.
Ухвалу суду від 21.03.2023 отримано позивачем 22.03.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відтак, останнім днем строку для усунення недоліків позовної заяви є 03.04.2023.
У строк, встановлений ухвалою суду від 21.03.2023, представник позивача подала заяву, в якій зазначила письмово підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також представник позивача у заяві заявила клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви з метою сплати судового збору за подання цієї позовної заяви на 5 робочих днів та про визнання поважними причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду та поновлення такого строку.
Заявлене клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви з метою сплати судового збору за подання цієї позовної заяви вмотивоване тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 є бюджетною установою. Всі витрати організації здійснюються за рахунок Державної казначейської служби України, на замовлення та одержання яких потрібен певний час. Заявка на виділення коштів для сплати судового збору за подання позову направлено до довольного органу. На момент подання цього позову Державна казначейська служба України не здійснила оплати зазначеної суми судового збору.
Заявлене клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду та поновлення такого строку вмотивоване тим, що всі посадові обов`язки були зосереджені на одній особі. Зокрема, представник позивача не була ознайомлена з постановами про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору за ВП №70181727 від 28.10.2022 до моменту призначення на посаду офіцера юридичної групи (тимчасово виконуючою обов`язки начальника юридичної групи). Справа №480/2192/22, за якою було відкрито провадження від 28.10.2022 перебувала розпорядженні ОСОБА_1 , яка здійснювала супровід по справі та була визначена її довіреним представником. Втім, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.11.2022 №258 (по стройовій частині) ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення як така, що справи та посаду здала і вибула за новим місцем служби.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2022 №259 (по стройовій частині) ОСОБА_2 зарахована до списків особового складу та поставлена на всі види забезпечення, справи та посаду прийняла й приступила до виконання обов`язків за посадою офіцера юридичної групи. Фактично справи були передані 25.11.2022 на ознайомлення яких потрібен певний час.
Одночасно наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2022 №260 (по стройовій частині) тимчасове виконання обов`язків помічника начальника центру з правової роботи - начальника юридичної групи ІНФОРМАЦІЯ_4 покладено на ОСОБА_2 з 25.11.2022 по 27.01.2023 у зв`язку з перебуванням начальника юридичної групи у відрядженні з 19.04.2022 (наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.01.2023 №29).
Крім того, в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду представник у заяві вказала, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 у підпорядкуванні знаходяться районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які визначені як структурні підрозділи та перебувають з окремих питань на повному забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, у зв`язку з переведенням штату ІНФОРМАЦІЯ_4 на штат воєнного часу при структурних підрозділах останнього утворені додаткові структурні одиниці, в обов`язки яких входить й оповіщення населення щодо призову на військову службу під час мобілізації. В навчання та роз`яснення прав, обов`язків залучаються посадові особи юридичної групи.
Крім того, у заяві також просила врахувати той факт, що з оголошенням ракетних небезпек обмежувалось здійснення діяльності установи для збереження життя військовослужбовців у зв`язку великою тенденцією ураження військових об`єктів.
Оцінюючи доводизаявленого представником позивача клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви з метою сплати судового збору за подання цієї позовної заяви на 5 робочих днів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір". Вказаним законом передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).
Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Безпідставне продовження строків на усунення недоліків позовної заяви може призвести до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - позивачу у справі.
Особа, яка має намір подати позов, має вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позову, в тому числі щодо оплати судового збору.
Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.
У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що …у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб….
Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб.
Відтак, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку подання позову та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності.
Відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення позовної заяви, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які позивач вступає в інших сферах його діяльності, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.
Крім того, будь-яких доказів на обґрунтування заявленого клопотання, зокрема, на підтвердження подання заявки на виділення коштів для сплати судового збору представником відповідними не надано ні заявок, ні листів на виділення зазначених коштів у Державної казначейської служби чи інших органів.
Відтак суд не приймає до уваги доводи клопотання щодо відсутності відповідного фінансування, необхідного для сплати судового збору, оскільки обмежене фінансування установи не може бути підставою для її звільнення від сплати судового збору чи відстрочення від сплати, а тому доходить висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання .
Оцінюючи доводизаявленого представником позивача клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду та поновлення такого строку, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Представник позивача у позові вказує, що граничним строком для оскарження постанови про стягнення виконавчого збору є 07.11.2022, а граничним строком для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження є 02.01.2023. Однак, з цим позовом до суду позивач звернувся 17.03.2023, тобто понад десятиденний строк, встановлений ч.2 ст.287 КАС України для звернення з позовом до суду.
У заяві, поданій у порядку усунення недоліків позовної заяви, представник вказує, що всі посадові обов`язки були зосереджені на одній особі, яка в подальшому згідно наказу від 24.11.2022 було виключено зі списків особового складу.
Втім ні до позову, ні до заяви на усунення недоліків представником не надано доказів того, що всі посадові обов`язки були зосереджені на одній особі, як і не надано доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали відповідачу в межах встановлених строків звернутися до суду з позовом про оскарження постанови ВП №70181727 від 28.10.2022.
Крім того, суд зауважує, що представник позивача у заяві, поданій у порядку усунення недоліків позовної заяви, також вказує, що згідно наказу від 25.11.2022 ОСОБА_3 прийнято на посаду офіцера юридичної групи.
Відтак, вже з 25.11.2022 ОСОБА_3 , яка є виконавцем позовної заяви у цій справі, а також виконавцем заяви, поданої у порядку усунення недоліків цієї позовної заяви, вже приступила до виконання посадових обов`язків, тому посилання на те, що посадові обов`язки були зосереджені на одній особі, яка була звільнена ще 24.11.2022, суд оцінює критично та не приймає їх до уваги. Тим паче, з огляду на те, що вже приступивши з 25.11.2022 до виконання посадових обов`язків офіцера юридичної групи ОСОБА_3 лише 17.03.2023, як представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала цей позов до суду.
Будь-яких доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали вже представнику відповідача ОСОБА_3 протягом листопада 2022р.-лютого 2023р. звернутися до суду з цим позовом суду також не надано.
Посилання представника позивача в обґрунтування причин пропуску на оголошення ракетних небезпек, у зв`язку з чим обмежувалось здійснення діяльності установи для збереження життя військовослужбовців, суд також вважає необґрунтованим, з огляду на таке.
Так, дійсно, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, яки й в подальшому неодноразово продовжувався. Зокрема, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, воєнний стан в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. Тобто, введений воєнний стан триває станом і на сьогодні.
Суд погоджується, що введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому.
При цьому Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 вказав, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.
Між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок та поновлення строку на подання позовної заяви до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку, щодо того, яким саме чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з позовом до суду.
Втім, яким саме чином ракетні небезпеки стали підставою для обмеження здійснення діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому обсязі та на який строк, та відповідно вплинули на пропуск строку звернення з позовом у цій справі, представник позивача обґрунтувань у заяві, поданій на усунення недоліків позовної заяви, не наводить.
Тому такі посилання суд не приймає до уваги також.
Станом на сьогодні, інших заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, представником позивача не надано, у тому числі ні засобами електронного зв`язку, ні поштовим зв`язком.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позивачем не усунено в повному обсязі належним чином недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 21.03.2023.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2).
Відповідно до п.п.1,9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п.1); у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (п.9).
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням наведеного вище, вбачається необхідним позовну заяву повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у вказаній частині вимог в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними та скасування постанов - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня прийняття ухвали.

Суддя І.Г. Шевченко