Справа № 240/10871/22
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/10871/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 , з 02 грудня 2021 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який . киває на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею А кону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 02 грудня 2021 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від З лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі, визначеному статтею 51 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у відповідній редакції), що дорівнює 25 процентам мінімальної пенсії за віком за період з 02 грудня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі, визначеному статтею 51 Закону Україїни від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у відповідній редакції), що дорівнює 25 процентам мінімальної пенсії за віком за період 02 грудня 2021 року.

Представником позивача також заявлено клопотання про звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд справи за цією позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії як типової та ухвалення зразкового рішення за такою, яке обгрунтовано тим, що наразі відсутній висновок про застосування норм права у типовій справ щодо визнання протиправною бездіяльності органу Пенсійного фонду України та зобов`язання нарахувати та виплатити особі, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 Закону № 796-ХІІ. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на розгляді адміністративних судів Україні нині перебувають справи за позовом до органів ПФУ щодо нарахування та виплату сум визначених ст. 51 Закону № 796-ХІІ (справи № 460/16547/21, № 460/16556/21, №460/16550/21 Рівненський окружний адміністративний суд). Окрім цього, такі справи перебували також й на розляді Житомирського окружного адміністративного суду (справа № 240/9848/21, № 240/11794/21).

Дослідивши клопотання про внесення подання до Верховного Суду про розгляд цієї справи як зразкової, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 21 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст. 290 КАС України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Частина 2 ст. 290 КАС України визначає, що у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, в тому числі посилання на типові справи.

Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 4 КАС України зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Отже, звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд конкретної адміністративної справи як зразкової є правом, а не обов`язком суду, у провадженні якого перебуває певна кількість типових справ.

Інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні відносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ та їх значна кількість є підставою для висновку про доцільність звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд справи як зразкової задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовчої практики у певній категорії спірних відносин та швидкого розгляду великої кількості однотипних справ.

Суд вважає, що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню, оскільки зазначена ним кількість справ, на переконання суду, не визначає доцільність ухвалення зразкового рішення.

З урахуванням наведеного, суд не вважає доводи представника позивача обґрунтованими та не вбачає доцільності звернення до Верховного Суду з поданням про розгляд цієї справи як зразкової. Відтак підстави направлення до Верховного Суду подання для розгляд даної адміністративної справи як типової відсутні.

Керуючись статтями 248, 250, 256, 290 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Сингаївського Сергія Степановича про направлення справи №240/10871/22 до Верховного Суду для вирішення питання про її розгляд Верховним Судом як судом першої інстанції у порядку, визначеному статтею 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.С. Токарева