Справа № 420/16184/22
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/16184/22
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2022 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі № 420/13758/21 відповідач при виплаті індексації грошового забезпечення за спірний період протиправно не застосував січень 2008 року в якості базового місяця для розрахунку, оскільки останнє перед оспорюваним періодом підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось саме з 1 січня 2008 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294.

Після отримання від відповідача сум нарахованої індексації, представник позивач звернувся до відповідача з адвокатським запитом про надання розрахунку проведеної індексації. Відповідно до наданого відповідачем листа при проведенні індексації у якості базового місяця був застосований січень 2008 року, але відповідно до наданого розрахунку, при нарахування індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по лютий 2018 року, у якості базового місяці не застосовувався січень 2008 року. На повторний адвокатський запит від 28.09.2022 щодо надання достовірної інформації про базовий місяць, який був застосований при проведенні індексації грошового забезпечення, від відповідача, станом на час подання позову, відповідь не надійшла. З посиланням на численну практику Верховного Суду та норми національного законодавства, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, задоволений позов ОСОБА_1 :

- визнані протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо застосування січня місяця 2008 року як базового при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018, оскільки військова частина була утворена лише у 2010 році, зареєстрована як юридична особа 01.10.2010. При цьому апелянт посилається на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у іншій справі №540/6432/21. Інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що в період з 30.12.2016 до 22.02.2021 позивач проходив службу у відповідача та знаходився на його грошовому забезпеченні.

У зв`язку із не нарахуванням та не виплатою індексації грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018 позивач звернувся до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі № 420/13758/21 (ЄДРСР №100277254), яке набрало законної сили 31.03.2022 (ЄДРСР №103830566), його адміністративний позов був задоволений частково:

- визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 до 29.12.2016;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 29.12.2016;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.12.2016 по 28.02.2018;

В задоволенні іншої частини позовних вимог у справі № 420/13758/21, які стосувались застосування при нарахуванні та виплаті індексації у якості базового місяця - січень 2008 року, було відмовлено через їх передчасність.

07.09.2022 відповідач листом за № 913 надав позивачу розрахунок індексації грошового забезпечення позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, зазначивши, щодо застосування базового місяця січень 2008 року. Всього розмір нарахованої індексації за спірний період становить 4020,78 грн.

28.09.2022 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому він звертав увагу, що із наданого перерахунку вбачається, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 р. по лютий 2018 р., в якості базового місяця не застосовувався січень 2008 року, про що свідчать вказані в колонці 2 розрахунку коефіцієнти інфляції та вказана в колонці 4 сума індексації. Представник позивача звертав увагу, що вказана у розрахунку індексації грошового забезпечення позивача інформація про застосування базовим місяцем січня 2008 року є недостовірною.

Відповідно до матеріалів справи, наданих разом із відзивом на позовну заяву, у розрахунку індексації грошового забезпечення позивача зазначений базовий місяць січень 2016 року (а.с. 64).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період з 30.12.2016 до 28.02.2018 у період дії п. 5 Порядку № 1078 в редакції від 01.12.2015, останнє підвищення посадового окладу військовослужбовців було у січні 2008 року, а тому саме січень 2008 року має бути базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин другої-третьої ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі - Закон № 1282-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Так, статтею 2 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій, яка є обов`язковою для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями, яким передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 цього Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету;

6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (пункт 6 доповнено абзацом згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, яка застосовується з 01.12.2015).

До 01.12.2015 рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме: Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі Порядок №1078).

При цьому нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Відповідно до матеріалів справи позивачу здійснена виплата індексації за період з грудня 2016 по лютий 2018 з врахуванням базового місяця січень 2016 року.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції стосовно того, що індексація грошового забезпечення за вказаний період має бути нарахована та виплачена з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року, та доводи апеляційної скарги з цього питання, апеляційний суд зазначає таке.

Пунктом 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діє з 01.12.2015,передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватися з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець.

За загальним правилом, для індексації заробітної плати необхідно знати два взаємопов`язаних елемента: базовий місяць та коефіцієнт індексації.

При цьому базовий місяць - це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації.

Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.

Таким чином, згідно із пунктом 5 Порядку №1078, місяць, у якому підвищено тарифну ставку (оклад) слід вважати базовим для індексації за дотриманням таких умов: заробітна плата зросла за рахунок її постійних складових; сума підвищення більша, ніж можлива індексація.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток); вказана постанова набрала чинності 01 січня 2008 року, а отже січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення.

Наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 01 березня 2018 року, з набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджені нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з ст. 96 КЗпП України, системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики).Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі: мінімального посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України; міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів (тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, звертає увагу на те, що у абзаці 5 п. 5 Порядку №1078 чітко зазначено, що у разі збільшення зарплати за рахунок постійної надбавки, доплати, премії тощо без підвищення посадового окладу суму індексації не потрібно зменшувати на розмір такого підвищення зарплати, тобто збільшення розміру заробітної плати за рахунок надбавок, доплат та винагород без збільшення посадового окладу не впливає на зміну базового місяця.

Отже базовим місяцем вважається місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця за посадою, яку він займає. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яке вперше відбулось у спірний період в цій справі у січні 2008 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, місяці, у якому відбулося збільшення розміру посадового окладу штату. При цьому загальна сума збільшення грошового забезпечення перевищила суму індексації нараховану в цьому місяці і відповідно до абз. 1 і 2, п. 5 Порядку № 1078 січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати позивача.

В такому порядку, нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Встановлений абз. 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» початок для обчислення індексу споживчих - січень 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, не змінює порядок застосування п. 5 Порядку № 1078 для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки, як правильно встановив суд першої інстанції, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 не внесені зміни до відповідного нормативно-правового акту щодо збільшення тарифних ставок військовослужбовців.

З огляду на зазначене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування базового місяця - січень 2016 року.

З огляду на те, що у спірний період з 30.12.2016 до 28.02.2018 у період дії п. 5 Порядку № 1078 в редакції від 01.12.2015, останнє підвищення посадового окладу військовослужбовців було у січні 2008 року, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що саме січень 2008 року має бути базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу за вказаний період.

Доказів підвищення у період з січня 2008 року по 28.02.2018 тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, апелянт не надав, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції.

Оскільки чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, не ставить у залежність для визначення базового місяця для обрахування індексації грошового забезпечення, дату реєстрації юридичної особи (зокрема роботодавця), апеляційний суд відхиляє, як помилкове, посилання апелянта на неможливість застосування січня місяця 2008 року, як базового, при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.12.2016 до 28.02.2018, через утворення військової частини лише у 2010 році. Посилання апелянта при цьому на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 у іншій справі №540/6432/21 є недоречним, оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №540/6432/21 було скасоване рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 та задоволені позовні вимоги позивача, в тому числі і щодо застосування для обчислення індексації грошового забезпечення січня місяця 2008 року, як базового місяця.

Отже доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №420/16184/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 04.04.2023

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.