Справа № 360/1595/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року справа №360/1595/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Каначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2022 року у справі № 360/1595/22 (головуючий І інстанції Тихонов І.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУПФУ, позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу від 15 лютого 2022 року у виконавчому провадженні № 67404604.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року позов задоволений: визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15 лютого 2022 року ВП № 67404604 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів посилався на правомірність спірної постанови про накладення штрафу, оскільки позивачем не надано доказів поважності причин невиконання тривалий час рішення суду. Враховуючи, що відповідно до резолютивної частини виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 № 360/2706/21 зобов`язано ГУПФУ в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 24.12.2019, здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час, з урахуванням виплачених коштів, апелянт вважає, що рішення не може вважатися виконаним, як в частині призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262 з 24.12.2019 року, так і в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії за минулий час, з урахуванням виплачених коштів.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п.1, п.2 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/1595/22, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 360/2706/21 визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в частині призначення ОСОБА_1 пенсії за пунктом «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 24.12.2019, здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час, з урахуванням виплачених коштів. Суд у зазначеній справі дійшов таких висновків.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 24 календарних роки та 6 місяців і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови підпунктів «а» та «в» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

За наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

1. в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

2. для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Постановою державного виконавця від 08.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67404604 з примусового виконання виконавчого листа № 360/2706/21, виданого 20.10.2021 року Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання ГУПФУ в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 24.12.2019 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час, з урахуванням виплачених коштів.

Боржнику направлено вимогу державного виконавця від 11 січня 2022 року № 214, якою зобов`язано ГУПФУ в Луганській області надати до Відділу інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду; у відповідь на вимогу надати інформацію щодо стану виконання рішення суду, а у разі невиконання обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано, а також документи, що підтверджують факти ускладнення виконання рішення суду.

Листами ГУПФУ в Луганській області від 26.11.2021 року № 1200-0306-8/53236, від 02.02.2022 року № 1200-0307-8/6969 повідомило, що відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Згідно п. 12 Порядку № 3-1, уповноважений структурний підрозділ оформлює всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи, тобто до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, мають бути завірені Адміністрацією державної прикордонної служби України в установленому порядку (п. 13 Порядку № 3-1). Перелік документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років визначено п.7 Порядку № 3-1.

21.01.2020 року Адміністрація державної прикордонної служби України надіслала на адресу ГУПФУ в Луганській області документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 .. Відповідно до подання про призначення пенсії від 14.01.2020 вислуга позивача в календарному обчислені складає 15 років 05 місяців 19 днів, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 10 місяців 25 днів.

З метою виконання рішення суду від 30.06.2021 року у справі № 360/2706/21 головним управлінням направлено запит до Державної прикордонної служби України від 16.11.2021 року вих. № 1200-0306-5/50762 з проханням надіслати головному управлінню нове подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, які викладені в рішенні суду від 30.06.2021 року у справі № 360/2706/21.

Листом від 21.12.2021 року № 115-39134/0-21-вих. Адміністрація державної прикордонної служби України надало ГУПФУ в Луганській області оновлене подання на призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно п. «а» статті 12 Закону № 2262, відповідно до якого вислуга років станом на 23.12.2019 складає 31 рік 00 місяців 11 днів, у тому числі: календарна 15 років 05 місяців 19 днів, пільгова 15 років 06 місяців 22 дні.

На виконання рішення суду у справі № 360/2706/21 ГУПФУ прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 10.01.2022 року № 3 ( ОСОБА_1 ).

ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262 по лінії Державної прикордонної служби України з 24.12.2019 на підставі подання про призначення пенсії від 14.01.2020 № 11/ПВ-8997, особистої заяви на призначення пенсії за вислугу років від 23.12.2019, грошового атестату від 28.12.2019 № 142, витягу з наказу про звільнення від 23.12.2019 № 625 ОС наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України 21.01.2020.

Згідно наданих документів календарна вислуга років ОСОБА_1 на момент звільнення зі служби (23.12.2019) складає 15 років 05 місяців 19 днів.

Згідно оновленого подання про призначення пенсії на ім`я ОСОБА_1 від 21.12.2021 року № 11/ПВ-10552/СУД, яке надійшло на адресу позивача від Адміністрації Державної прикордонної служби України 04.01.2022 року, вислуга років складає 31 рік 00 місяців 11 днів, у тому числі: календарна - 15 років 05 місяців 19 днів, пільгова 15 років 06 місяців 22 дні.

Згідно ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» 03.11.2021 року за реєстраційним номером РС 158200, на підтвердження внесення судового рішення у справі №360/2706/21 до реєстру судових рішень надано скриншот ІКІС ПФУ, відповідно до якого боржником включені до реєстру судових рішень відомості про нараховану на виконання рішення суду заборгованість по пенсії ОСОБА_1 , що підтверджено відповідним витягом з ІКІС ПФУ: Підсистема «Реєстр судових рішень».

Постановою державного виконавця від 15 лютого 2022 року ВП № 67404604 про накладення штрафу за невиконання боржником рішення суду без поважних причин на ГУПФУ в Луганській області накладено штраф в сумі 5100 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

Такий висновок суду першої інстанції є хибним, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону № 1404).

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону № 1404).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону № 1404).

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закону № 1404).

Отже, відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону № 1404 можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі № 127/3770/17.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч.ч. 1,2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2706/21 на теперішній час не виконано.

Судовим рішенням у справі зобов`язано ГУПФУ, зокрема призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 24.12.2019 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час, з урахуванням виплачених коштів.

Всупереч вимог рішення суду, яке набрало законної сили, пенсійним органом прийнято рішення про відмову в призначені пенсії, тобто пенсійний орган прийняв рішення на власний розсуд, без врахування висновків суду.

Фактично, з рішення пенсійного органу про відмову в перерахунку пенсії від 10.01.2022 року № 3, прийнятого на виконання рішення суду у справі № 360/2706/21, вбачається незгода з рішенням суду в питаннях обчислення календарної вислуги років для призначення пенсії за Законом № 2262, що є неприпустимим, оскільки рішення суду набрало законної сили і боржник зобов`язаний його виконувати незалежно від його згоди на це.

Суд зазначає, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Україна гарантує виконання будь-яких рішень суду майнового характеру, боржником за яким є державний орган шляхом проведення безумовного списання з рахунків такого органу коштів, в обсязі, достатньому для задоволення вимог стягувача, а у випадку відсутності у державного органа - боржника коштів на рахунках - шляхом списання коштів з Державного бюджету України, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За змістом статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пунктах 52-54 пілотного рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява №40450/04, від 15.10.2009, ЄСПЛ зазначив, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Першого Протоколу (пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 № 18966/02).

Наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії та отримання відповідних виплат встановлена рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2706/21, яке набрало законної сили, і це право не може бути скасоване/обмежено з будь-яких підстав.

Вказані обставини в їх сукупності свідчать про невиконання позивачем судового рішення, яке набрало законної сили, за відсутності поважних причин.

Крім того, незрозуміло які відомості про нараховану на виконання рішення суду заборгованість з пенсії ОСОБА_1 , ГУПФУ включено до реєстру судових рішень, оскільки спочатку необхідно призначити пенсію за п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 24.12.2019 року, і тільки потім здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час, з урахуванням виплачених коштів.

Отже, спірна постанова про накладення на пенсійний орган штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Отже, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 250, 272, 287, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2022 року у справі № 360/1595/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - відмовити.

Повний текст постанови складений та проголошений 5 квітня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв