Справа № 200/14115/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Справа№200/14115/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплачених сум за час проходження служби, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплачених сум за час проходження служби та при звільненні, стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплачених сум за час проходження служби та при звільненні, стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку роз`єднано.

Виділено в самостійне провадження позовні вимоги щодо:

- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у невидачі належним чином оформленої довідки ОСОБА_1 відповідно до порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою КМУ від 16 березня 2016 р. № 178 про вартість речового майна, що належить до видачі при звільненні із зазначенням наступного переліку та кількістю майна: шапка зимова - 2 штуки; плащ демисезонний - 1 штука, сорочка - 5 штук, краватка - 1 штука; напівчоботи хромові - 1 пара; напівчеревики хромові - 1 пара; фуфайка з коротким рукавом - 1 штука; кашкет польовий - 1 штука; костюм літній польовий - 4 комплекти; сорочка поло - 3 штуки; штани костюма - утеплювача - 2 штуки; верх куртки вітро-вологозахисної - 3 штуки; верху штанів вітро-вологозахисних -З штуки; сорочка бойова 2 штуки; рукавички демисезонні 2 комплекти; білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові) - 1 комплект; шкарпетки літні - 4 пари; капці казармені - 1 пара; рукавички тактичні - 2 пари; беруші спеціальні індивідуальні - 1 комплект; ремінь брючний - 1 штука; пальто зимове - 1 штука; куртка зимова - 1 штука; плащ - накидка з чохлом - 1 комплект; ремінь до штанів - 1 штука; кітель та штани - 1 комплект; куртка і штани - 1 комплект; штани - 1 штука; пуловер - 1 штука; рукавички трикотажні - 1 пара із зазначенням у довідці відносно вказаного майна інформації за визначеними реквізитами документа: «порядковий номер», «найменування речового майна», «одиниця виміру», «Рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна», «кількість предметів», «вартість за одиницю», «сумма грошової компенсації»;

- визнання протиправною невиплати військовою частиною НОМЕР_1 вартості компенсації неотриманого речового майна ОСОБА_1 (враховуючи суму вже виплачених коштів) у сумі 1205 грн. 67 коп. та вартості наступного речового майна: 3 комплекти костюма польового, 1 штуки шапки зимової, 2 штуки штанів костюма - утеплювача, 3 штуки верх куртки вітро-вологозахисної, 3 штуки верху штанів вітро- вологозахисних, 2 штуки сорочки бойової, 2 комплекти рукавичок демисезонних, 1 комплекту білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові), 4 пар шкарпеток літніх, 1 пари капців казармених, 2 пари рукавичок тактичних, 1 комплекту берушів спеціальних індивідуальних, 1 штуки ременя брючного, 1 штуки пальто зимового, 1 штуки куртки зимової, 1 комплекту плаща-накидка з чохлом, 1 штуки ременя до штанів, 1 комплекта кітеля і штанів, 1 комплекта куртки і штанів, 1 штуки штанів, 1 штуки пуловер, 1 пари рукавичок трикотажних, відповідно до норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232 та Постанови КМУ від 16.03.2016 №178;

- стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 вартості неотриманого позивачем речового майна (враховуючи суму вже виплачених коштів) у сумі 1205 грн. 67 коп. та вартості наступного речового майна: 3 комплекти костюма польового, 1 штуки шапки зимової, 2 штуки штанів костюма -утеплювача, 3 штуки верху куртки вітро-вологозахисної, 3 штуки верху штанів вітро-вологозахисних, 2 штуки сорочки бойової, 2 комплекти рукавичок демисезонних, 1 комплекту білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові), 4 пар шкарпеток літніх, 1 пари капців казармених, 2 пар рукавичок тактичних, 1 комплекту берушів спеціальних індивідуальних, 1 штуки ременя брючного, 1 штуки пальто зимового, 1 штуки куртки зимової, 1 комплекту плаща-накидка з чохлом, 1 штуки ременя до штанів, 1 комплекта кітеля і штанів, 1 комплекта куртки і штанів, 1 штуки штанів, 1 штуки пуловер, 1 пари рукавичок трикотажних, відповідно до норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232 та Постанови КМУ від 16.03.2016 №178;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році, щодо невинесення наказу про призначення та виплату такої допомоги відповідно до наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018;

- стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік відповідно до наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 31.05.2018 року по 31.05.2021 року, де отримував грошове забезпечення. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №147 було вирішено виплатити позивачу грошову компенсацію вартості речового майна на загальну суму 5646,14 грн. Однак, у виданій довідці № 65 від 27.05.2021 року сума була зменшена та виплачено 4440,00 грн., тому не доплачено 1205,67 грн.

Крім того позивач зазначає, що під час проходження військової служби був безпосередньо задіяний у виконанні бойових завдань на лінії зіткнення з російсько-терористичними військами. Позивач повинен був забезпечуватись речовим майном та бойовим обмундируванням по Нормі №1 та Нормі 4 наказу МОУ від 29.04.2016 року №232 аналогічно військовослужбовцю військової служби за контрактом у званні солдат. Однак, вказане речове майно позивачу відповідно до чинного законодавства не видавалось та під час звільнення відповідачем його вартість не відшкодована. Також командир частини протиправно не виніс наказ щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань незважаючи на наявність відповідного клопотання з боку позивача. Наведене стало підставою його звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року прийнято до провадження адміністративну справу № 200/14115/21. Ухвалено розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.11.2021 року відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що рапортом від 29.05.2021 року ОСОБА_1 письмово повідомив про відсутність претензій до командування Військової частини НОМЕР_1 . Жодної заяви, викладеної в рапорті, про невиплату передбачених законодавством складових грошового забезпечення подано ним не було. Крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Стосовно компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 зазначив, що розмір компенсації відповідно до довідки №65 від 27.05.2021 року відповідає розміру компенсації, зазначеному в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2021 року №147 та становить 4440,47 грн.

Відзив на позовну заяву не містить заперечень відповідача проти доводів позивача щодо забезпечення останнього речовим майном та бойовим обмундируванням у меншому, ніж передбачений законодавством, обсязі.

29.12.2021 року ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08 лютого 2022 року о 15 год. 30 хв.

У лютому 2022 року представник позивача звернувся до суду з заявою про відкладення судового розгляду справи та за можливості визначення дати судового засідання після закінчення воєнного стану. Дане клопотання не було задоволено через те, що закон не передбачає таких правових наслідків воєнного стану.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, наказом голови Донецького окружного адміністративного суду №14/І-г від 26.02.2022 про запровадження особливого режиму роботи суду, у встановлений КАС України строк рішення по справі не було прийнято.

Ухвалою від 06.07.2022 року розгляд справи було відкладено, роз`яснено учасникам справи право звернення до суду із заявою про розгляд справи без їх участі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року призначено справу до розгляду по суті на 28 листопада 2022 року. Зобов`язано учасників справи у строк до 20 листопада 2022 року повідомити суд про можливість надання заяви про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року відкладено розгляд справи на 10.01.2023 року о 09 год. 30 хв. 10.01.2023 року ухвалено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим 03.02.2015 року.

20.08.2018 року позивач прибув з військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_3 для подальшого проходження військової служби за контрактом у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , з 20.08.2018 року зарахований в списки особового складу частини на всі види забезпечення. Зазначене підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 20.08.2018 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №65 від 27.05.2021 року про вартість речового майна, що належить до видачі при звільненні солдату ОСОБА_1 , сума до виплати складає 4440,47 грн.

Як вбачається з витягу з наказу командира (по стройовій частині) № 147 від 31.05.2021 року, солдата ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.05.2021 року.

З вищезазначеного наказу також вбачається, що:

матеріальна допомога за 2021 рік для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом міністра оборони України від 07.06.2018 №260 не виплачувалась;

на підставі наказу Міністерства оборони України Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України від 29.04.2016 року №232 та постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178 виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 4440,47 грн.

Вважаючи протиправним невиплату відповідачем матеріальної допомоги за 2021 рік для вирішення соціально-побутових питань та невиплату у повному розмірі грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених законних прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Розглянувши питання про строк звернення до адміністративного суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Як вбачається з приписів ч.ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом п.4 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служб.

Отже, допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця.

Згідно з ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення вказаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9-рп/2013.

Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другої статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

До «усіх виплат» (заробітна плата, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати) також належить і виплата компенсації за речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, що передбачена пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232.

Законодавство про працю підлягає субсидіарному застосуванню до правовідносин щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям за відсутності спеціальних норм, які б регулювали ці правовідносини. Тому як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, так і грошова компенсація вартості неотриманого речового майна є виплатами, що належать працівникові. Відтак позивач має право звернутися до суду з даним позовом без обмеження будь-яким строком.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже зазначалося, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).

Згідно з ч. 4 ст. 9 Законну №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704 (далі - Постанова № 704) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 цієї постанови надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно пункту 7 Постанови № 704 видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає одноразові додаткові види грошового забезпечення, що яких належать, зокрема, допомоги.

Грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.

Пунктами 1, 7 розділу ХХIV Порядку № 260 визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Згідно із п. 9 розділу ХХIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Отже, для нарахування відповідної допомоги військовослужбовець повинен ініціювати своє бажання її отримати шляхом подання рапорту. При цьому матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань вважається одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Вона надається військовослужбовцям у межах асигнувань, у розмірі, що визначається Міністром оборони України та не перевищує розміру місячного грошового забезпечення. Виплата здійснюється на підставі наказу командира військової частини, що видається за наслідками розгляду рапорту військовослужбовця із зазначенням обґрунтованих підстав для її отримання.

Суд погоджується з існуванням у відповідача обов`язку за наявності визначених законодавством умов та можливостей виплачувати допомогу для вирішення соціально-побутових питань, однак відповідач не вправі вирішувати це питання самостійно, а лише у випадку подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) для отримання такої допомоги.

Судом встановлено, що матеріальна допомога за 2021 рік для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом міністра оборони України від 07.06.2018 №260 не виплачувалась. Зазначене підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 147 від 31.05.2021 року.

Частинами 1, 4 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У зв`язку з необхідністю встановлення обставин подання позивачем рапорту про виплату спірної суми ухвалою суду від 27.10.2021 року зобов`язано позивача надати суду, зокрема, копію його рапорту (звернення) про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік.

На виконання вищезазначеної ухвали суду представником позивача повідомлено, що позивач не має у своєму розпорядженні вказаних доказів (примірників вказаних рапортів).

Відповідно до частин першої та другої 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Одночасно з цим обов`язком відповідач також судом був зобов`язаний надати копію рапорту (звернення) ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік; відомості про виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік.

На виконання встановленого ст. 77 КАС України обов`язку та ухвали суду відповідач надав письмові пояснення від 24.11.2021 №836/1430, у яких зазначив про відсутність рапорта позивача про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік.

Водночас, відповідач повідомив, що рапортом від 29.05.2021 (вхід.№2328 від 29.05.2021) позивач повідомив про відсутність претензій до командування Військової частини НОМЕР_1 .

У письмових поясненнях від 21.12.2021 №836/1430 відповідач зазначив, що виплата позивачеві допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік не здійснювалася на підставі п.4 телеграми Департаменту Фінансів Міністерства оборони України №248/612 від 27.01.2021. Згідно з вказаним пунктом телеграми матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань заборонено виплачувати до окремого рішення Міністра оборони України.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи відсутність доказів звернення позивача з рапортом про спірну виплату, наявність рапорту позивача про відсутність претензій до командування при звільненні, у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку у відповідача виник обов`язок з виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Крім того, як вже зазначалося, пунктом 7 розділу ХХIV Порядку № 260 передбачено, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Пунктом 4 телеграми Департаменту Фінансів Міністерства оборони України №248/612 від 27.01.2021 Міністр оборони України довів до підлеглих, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань до його окремого рішення не виплачувати. Судом не встановлена наявність такого рішення Міністра оборони України на момент звільнення позивача з військової служби.

Відтак позовні вимоги в наведеній вище частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо компенсації за неотримане речове майно, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби встановлено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 24 Закону № 2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 4 пункту 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ встановлено, що порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 року затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період № 232 (далі - Інструкція № 232).

Інструкція № 232 визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці) (п. 1 розділу І Інструкції № 232).

Згідно з п. 8 розділу І Інструкції № 232 військовослужбовцям речове майно особистого користування та інвентарне майно видається за встановленими нормами і порядком, визначеними цією Інструкцією.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Виплата грошової компенсації здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).

Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку №178.

Відповідно до пункту 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно із пунктами 4-5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік (п. 7 Порядку №178).

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Як вбачається з витягу з наказу командира (по стройовій частині) № 147 від 31.05.2021 року, солдата ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.05.2021 року.

З вищезазначеного наказу також вбачається, що на підставі наказу Міністерства оборони України Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України від 29.04.2016 року №232 та постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178 виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 4440,47 грн.

Як встановлено судом, відповідачем складено довідку №65 від 27.05.2021 року про вартість речового майна, що належить до видачі при звільненні солдату ОСОБА_1 , форма якої не суперечить додатку до Порядку № 178, оскільки містить усі встановлені цим додатком складові.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на невідповідність цієї довідки формі, встановленій Порядком №178. Наявність у довідці №65 від 27.05.2021 додаткових граф (кількість місяців, з дати настання права на отримання майна до дня виключення зі списків військової частини та ціна за місяць) обумовлена положеннями пункту 4 розділу ІII Інструкції №232.

Згідно з ним особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу (крім курсантів ВВНЗ, військовослужбовців строкової служби та військових ліцеїв), які проходили військову службу, нарахування заборгованості здійснюється під час звільнення в запас без права носіння військової форми одягу за речове майно пропорційно часу, який минув з настання права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини.

Введення вказаних додаткових граф не зменшує обсяг прав військовослужбовця та спрямоване на підвищення прозорості формування вартості майна при обрахуванні розміру спірної компенсації.

Суд звертає увагу, що вартість речового майна розрахована відповідачем з урахуванням пропорційності, передбаченої пунктом 4 розділу ІII Інструкції №232, а тому не приймає до уваги посилання позивача на її протиправне заниження на суму 1205 грн 67 коп.

Згідно з довідкою №65 від 27.05.2021 позивач має право на відшкодування вартості речового майна: шапка зимова 1 шт. на суму 596,52 грн., плащ демісезонний 1 шт. на суму 707,84 грн., сорочка 5 шт. на суму 1087,02 грн., напівчоботи хромові 1 пр. на суму 229,20 грн., краватка 1 шт. на суму 50,83 грн., напівчеревики хромові 1пр. на суму - 446,11 грн., фуфайка 1 шт. на суму 76,02 грн., кашкет польовий 1 шт. на суму 37,20 грн., костюм літній і польовий 1 к-т на суму 457,33 грн., сорочка поло 1 шт. на суму 376,20 грн., сорочка поло 2 шт. на суму 376,20 грн., на загальну суму 4440,47 грн.

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 147 від 31.05.2021 року, позивачу виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 4440,47 грн.

Наведені обставини спростовують посилання позивача на невідповідність розміру грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зазначеної у довідці №65 від 27.05.2021 року та зазначеної у витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 147 від 31.05.2021 року.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Що стосується посилання позивача на заниження розміру компенсації вартості за неотримане речове майно внаслідок неправильного обрахування кількості майна, яке позивач мав отримати впродовж служби, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як зазначено у позовній заяві, позивач був задіяний у виконанні бойових завдань в районі ведення бойових дій під час ООС/АТО, що впливає на строк використання ним речового майна за нормами №1 та №4.

Зокрема, за змістом позовної заяви під час участі в ООС/АТО для позивача визначені спеціальні строки носіння:

костюма польового - 1 костюм на 4 місяці;

шапки зимової - 1 шапка на 1 рік служби;

штанів костюма-утеплювача - 1 штани на 2 роки служби;

верха куртки вітро-вологозахисної - 1 штука на 1 рік;

верха штанів вітро-вологозахисних - 1 штука на 1 рік;

сорочки бойової - 2 штуки на 3 роки служби;

комплектів рукавичок демисезонних - 1 пара на 2 роки служби;

білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові) - 2 комплекти на 2 роки служби;

шкарпеток літніх - 6 пар на 1 рік;

капців казармених - 1 пара на 3 роки;

рукавичок тактичних - 1 пара на 2 роки;

берушів спеціальних індивідуальних - 1 комплект на 3 роки;

ременя брючного - 1 комплект на 3 роки;

пальто зимового - 1 штука на 3 роки;

куртки зимової - 1 штука на 3 роки;

плаща-накидки з чохлом - 1 комплект на 3 роки;

ременя до штанів - 1 штука на 3 роки;

кітеля і штанів - 1 штука на 3 роки;

комплекта куртки і штанів - 1 штука на 3 роки;

штанів - 1 штука на 3 роки;

пуловера - 1 штука на 3 роки;

рукавичок трикотажних - 1 пара на 3 роки.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не висловив заперечень проти вказаних позивачем строків носіння (експлуатації) речового майна під час безпосередньої участі у бойових діях та заходах в районах проведення АТО/ООС.

Водночас, відповідно до п.11 розділу І Інструкції №232 номенклатура речового майна та строки його носіння залежать від категорії військовослужбовців (1 - 5), які отримують це майно за відповідними нормами забезпечення, зокрема:

категорія 1 - військовослужбовці (за винятком військовослужбовців строкової служби) бригад, полків, батальйонів; військових частин та підрозділів, які організаційно входять до складу бригад; командних пунктів видів Збройних Сил, оперативних командувань, військових частин забезпечення видів Збройних Сил, оперативних командувань, ДШВ та ССО; окремих батальйонів, дивізіонів, топографічних загонів, рот, батарей, взводів, авіаційних ескадрилей, авіаційних комендатур, загонів та ланок; військовослужбовці військових навчальних закладів, військових навчальних центрів, військових ліцеїв (крім військових ліцеїстів) і коледжів; військовослужбовці батальйонів, дивізіонів, рот, взводів, авіаційних ескадрилей, авіаційних комендатур, загонів і ланок, які входять до складу науково-дослідних і випробувальних установ; військовослужбовці командних пунктів Генерального штабу та видів Збройних Сил, вузлів зв`язку; військовослужбовці арсеналів, баз, складів, об`єднаних центрів забезпечення, центрів забезпечення; військовослужбовці військових частин та зональних підрозділів Військової служби правопорядку; курсанти навчальних закладів; інші військовослужбовці, які не увійшли до категорії 2;

категорія 5 - військовозобов`язані, мобілізовані під час особливого періоду, особи, які підписали короткостроковий контракт під час особливого періоду, та особи, які підписали контракт до завершення особливого періоду.

При цьому за приписами пункту 9 розділу І (Загальні положення) Інструкції №232 строки носіння речового майна та експлуатації технічних засобів, обладнання в угрупованнях військ (сил), які безпосередньо беруть участь у бойових діях (спеціальних операціях) під час збройного конфлікту (далі - діючі угруповання військ (сил)), не встановлюються. Майно знаходиться в експлуатації до повного зношення. У разі знищення або приведення його в непридатний стан це речове майно замінюється на нове.

У військових частинах, які не входять до складу діючих угруповань військ (сил), речове майно видається за встановленими строками носіння (експлуатації).

Аналогічно, за приписами абзацу першого пункту 3 розділу V (Особливості речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил в особливий період) строків експлуатації (носіння) речового майна в угрупованнях військ (сил), які безпосередньо беруть участь у бойових діях (спеціальних операціях) під час збройного конфлікту, в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (далі - діючі угруповання військ (сил)), не встановлюються.

Майно знаходиться в експлуатації (носінні) до повного зношення. У разі знищення або приведення його в непридатний стан це речове майно замінюється на нове.

Враховуючи посилання позивача на те, що він з 2018 по 2021 роки постійно був задіяний у виконанні завдань в районах бойових дій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, при визначенні строків носіння (експлуатації) речового майна підлягають застосуванню вказані положення Інструкції №232, згідно з якими такі строки не встановлюються. Майно знаходиться в експлуатації до повного зношення або приведення його в непридатний стан, а після цього замінюється на нове.

У військових частинах, які не входять до складу діючих угруповань військ (сил), речове майно видається за встановленими строками носіння (експлуатації).

У довідці №65 від 27.05.2021 року відповідач навів номенклатуру та вартість речового майна, які визначені з урахуванням встановлених строків носіння (експлуатації), передбачених Інструкцією №232.

Суд не вбачає правових підстав для визначення інших строків носіння (експлуатації) речового майна та обмундирування в умовах проходження служби позивачем.

Тому доводи останнього щодо неправильного розрахунку відповідачем строків носіння костюма польового, шапки зимової, штанів костюма-утеплювача, верха куртки вітро-вологозахисної, верха штанів вітро-вологозахисних, сорочки бойової, рукавичок демисезонних, білизни для холодної погоди, шкарпеток літніх, капців казармених, рукавичок тактичних, берушів спеціальних індивідуальних, ременя брючного, пальто зимового, куртки зимової, плаща-накидки з чохлом, ременя до штанів, кітеля і штанів, комплекта куртки і штанів, штанів, пуловера та рукавичок трикотажних не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про:

визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у невидачі належним чином оформленої довідки ОСОБА_1 відповідно до порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою КМУ від 16 березня 2016 р. № 178 про вартість речового майна, що належить до видачі при звільненні із зазначенням наступного переліку та кількістю майна: шапка зимова - 2 штуки; плащ демисезонний - 1 штука, сорочка - 5 штук, краватка - 1 штука; напівчоботи хромові - 1 пара; напівчеревики хромові - 1 пара; фуфайка з коротким рукавом - 1 штука; кашкет польовий - 1 штука; костюм літній польовий - 4 комплекти; сорочка поло - 3 штуки; штани костюма - утеплювача - 2 штуки; верх куртки вітро-вологозахисної - 3 штуки; верху штанів вітро-вологозахисних -З штуки; сорочка бойова 2 штуки; рукавички демисезонні 2 комплекти; білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові) - 1 комплект; шкарпетки літні - 4 пари; капці казармені - 1 пара; рукавички тактичні - 2 пари; беруші спеціальні індивідуальні - 1 комплект; ремінь брючний - 1 штука; пальто зимове - 1 штука; куртка зимова - 1 штука; плащ - накидка з чохлом - 1 комплект; ремінь до штанів - 1 штука; кітель та штани - 1 комплект; куртка і штани - 1 комплект; штани - 1 штука; пуловер - 1 штука; рукавички трикотажні - 1 пара із зазначенням у довідці відносно вказаного майна інформації за визначеними реквізитами документа: «порядковий номер», «найменування речового майна», «одиниця виміру», «Рік і місяць виникнення права на отримання предметів речового майна», «кількість предметів», «вартість за одиницю», «сумма грошової компенсації»;

визнання протиправною невиплати військовою частиною НОМЕР_1 вартості компенсації неотриманого речового майна ОСОБА_1 (враховуючи суму вже виплачених коштів) у сумі 1205 грн. 67 коп. та вартості наступного речового майна: 3 комплекти костюма польового, 1 штуки шапки зимової, 2 штуки штанів костюма - утеплювача, 3 штуки верх куртки вітро-вологозахисної, 3 штуки верху штанів вітро- вологозахисних, 2 штуки сорочки бойової, 2 комплекти рукавичок демисезонних, 1 комплекту білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові), 4 пар шкарпеток літніх, 1 пари капців казармених, 2 пари рукавичок тактичних, 1 комплекту берушів спеціальних індивідуальних, 1 штуки ременя брючного, 1 штуки пальто зимового, 1 штуки куртки зимової, 1 комплекту плаща-накидка з чохлом, 1 штуки ременя до штанів, 1 комплекта кітеля і штанів, 1 комплекта куртки і штанів, 1 штуки штанів, 1 штуки пуловер, 1 пари рукавичок трикотажних, відповідно до норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232 та Постанови КМУ від 16.03.2016 №178;

стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 вартості неотриманого позивачем речового майна (враховуючи суму вже виплачених коштів) у сумі 1205 грн. 67 коп. та вартості наступного речового майна: 3 комплекти костюма польового, 1 штуки шапки зимової, 2 штуки штанів костюма -утеплювача, 3 штуки верх куртки вітро-вологозахисної, 3 штуки верху штанів вітро-вологозахисних, 2 штуки сорочки бойової, 2 комплекти рукавичок демисезонних, 1 комплекту білизни для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові), 4 пар шкарпеток літніх, 1 пари капців казармених, 2 пари рукавичок тактичних, 1 комплекту берушів спеціальних індивідуальних, 1 штуки ременя брючного, 1 штуки пальто зимового, 1 штуки куртки зимової, 1 комплекту плаща-накидка з чохлом, 1 штуки ременя до штанів, 1 комплекта кітеля і штанів, 1 комплекта куртки і штанів, 1 штуки штанів, 1 штуки пуловер, 1 пари рукавичок трикотажних, відповідно до норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232 та Постанови КМУ від 16.03.2016 №178;

визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2021 році, щодо невинесення наказу про призначення та виплату такої допомоги відповідно до наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018;

стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік відповідно до наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018.

Повний текст судового рішення складено та підписано 04 квітня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.