Справа № 240/2431/22
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2431/22

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

04 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області (Управління праці та соціального захисту), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області-Повідомлення про надання субсидії №003392 від 14.09.2021;

-зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити перерахунок розміру житлової субсидії за жовтень-грудень 2018 року та призначити житлову субсидію йому з 01.09.2021.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області про не призначення субсидії ОСОБА_1 №003392 від 14.09.2021;

-зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області призначити ОСОБА_1 житлову субсидію з 01.09.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг, скаржники посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача-залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення субсидії.

Листом Управління праці та соціального захисту від 07.09.2021 №Д-1041/04 позивача повідомлено, що згідно інформації, наданої ТОВ «ЖИТОМИРГАЗЗБУТ» за домогосподарством ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , станом на 01.09.2021 рахується простроченість в розмірі 4428 грн 42 коп.

Також зазначено, що житлова субсидія на домогосподарство позивача буде призначена після документального підтвердження про сплату заборгованості, укладання договору про її реструктуризацію або оскарження заборгованості в судовому порядку.

Згідно повідомлення №003392 від 14.09.2021, позивачу не призначено субсидії.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV в редакції від 11.06.2017 року (далі Закон №1875-IV) житлово-комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

П.5 ч.3 ст.20 Закону №1875-IVзакріплений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В той же час, згідно статей1, 2, 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000, з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів. До державних соціальних нормативів належать, зокрема, соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам.

Порядок призначення та надання житлових субсидій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового постановою Кабінетів Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі Положення №848), яке визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, зокрема:

-щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;

- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з пунктом 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг-мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Пунктами 4,5 Положення №848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р.№ 1156Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129; 2000 р., № 5, ст. 178).

Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (пункт 9 Положення №848).

Згідно з пунктом 43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).

Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.

У пункті 44 Положення №848 закріплено, що заява та декларація можуть бути надіслані поштою або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України або Портал Дія, офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ними інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також інформаційні системи Мінсоцполітики (з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).

У разі подання заяви та декларації через Портал Дія особа громадянина посвідчується паспортом громадянина України.

З матеріалів справи з`ясовано, що підставою для відмови відповідачем у призначенні субсидії позивачу з 01.01.2021 слугувала та обставина, що на адресу Управління надійшло повідомлення від ТОВ "Житомиргаз Збут" про наявність за домогосподарством ОСОБА_1 простроченої понад три місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 4038,90 грн.

За правилами підпункту 5 пункту 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається зокрема, якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов).

Житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку-з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Таким чином, залишилась незміною така умова, за якої житлова субсидія не призначається відповідно до вимог Положення № 848, а саме: отримання інформації про наявність боргу з оплати житлово-комунальних послуг, а тому лише погашення такого боргу, в даному випадку, є підставою для відновлення призначення позивачу житлової субсидії.

Зважаючи на наявність у позивача боргу по оплаті житлово-комунальних послуг, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно відмовлено останньому у призначенні житлової субсидії.

Слід також звернути увагу і на те, що Положенням № 848 надано можливість отримувачу субсидії підтвердити відсутність боргу шляхом надання відповідних платіжних документів.

Однак, ні на момент звернення до відповідача із заявою про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на сплату житлово-комунальних послуг так ні на момент звернення до суду із даною позовною заявою позивачем не надано документального підтвердження сплати заборгованості.

Колегія суддів звертає увагу, що як свідчить зміст Положення №848, для відмови у призначенні субсидії або скасування раніше призначеної субсидії достатньо лише надходження до органу, що призначає субсидії, подання комунального підприємства про наявність заборгованості понад три місяці.

При цьому, Положенням №848 не зобов`язано органи, що призначають субсидії, перевіряти достовірність відомостей про наявність боргу, вказаних у поданнях комунальних підприємств. У розумінні Положення №848 сам факт надходження такого подання до органу, який призначає субсидії, є підставою для скасування субсидії або відмови у її призначенні.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 524/8130/17.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність порушень відповідачем норм діючого законодавства при не призначенні позивачу субсидії з вересня 2021 року у зв`язку з наявністю заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги понад три місяці.

Окрім іншого, колегія суддів звертає увагу, що розрахунок житлово-комунальних послуг проводиться не Управлінням соціального захисту населення, а надавачем послуг, в даному випадку ТОВ "Житомиргаз Збут".

Таким чином, ОСОБА_1 у разі незгоди з проведеним розрахунком, вправі оскаржити його в судовому порядку, чи звернутись безпосередньо до надавача послуг про перерахунок комунальних платежів, однак позивач не надав доказів про оскарження заборгованості в судовому порядку, як і доказів на підтвердження того, що розрахунок житлово-комунальних послуг здійснений невірно.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в частині задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.