Справа № 500/1032/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

Справа № 500/1032/23

05 квітня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" №103 від 08.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» №103 від 08.02.2023.

04.04.2023, через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ярмусь В.Д., до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд заборонити Виконавчому комітету Тернопільської міської ради до набрання законної сили рішення суду, вчиняти дії щодо виконання рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08.02.2023 за №103 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування».

В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що предметом даної судової справи є правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08.02.2023 за №103 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», яким вирішено: «Постійно діючій робочій групі в 10-ти денний термін з дня прийняття рішення організувати та провести роботи з демонтажу огорожі, встановленої на землях комунальної власності по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 ».

Представник позивача зазначає, що до подання даної позовної заяви, на виконання вищевказаного рішення №103, постійно діючою робочою групою та представниками Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради по вул. Андрія Малишка в м. Тернополі по ліву сторону будинку №22 в напрямку будинку №24 проведено демонтаж огорожі 02.03.2023, про що оголошено в засобах масової інформації на інтернет сторінці Тернопільської міської ради надруковано (опубліковано) та повідомлено про проведення демонтажу огорожі - по АДРЕСА_2 по ліву сторону будинку АДРЕСА_1 (https://temopilcity.gov.ua/news/65999.html).

Однак, звертаючись 04.04.2023 до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача зазначає, що на даний час представники Тернопільської міської ради повторно звертаються до батька позивача - ОСОБА_2 , про додатковий демонтаж огорожі - по вул. Андрія Малишка в м. Тернополі та призначено виконання даного рішення на 05.04.2023 о 10:00 год.

Представник позивача вказує, що виконання рішення відповідача завдасть майнової шкоди позивачу, через дії, скеровані на демонтаж огорожі, а тому просить суд до набрання законної сили рішення суду у цій справі, забезпечити позов шляхом заборони Виконавчому комітету Тернопільської міської ради до набрання законної сили рішення суду, вчиняти дії щодо виконання рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08.02.2023 за №103 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування».

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову суд здійснив без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про доведеність позивачем існування обставин, визначених у статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, предмет позову становлять вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» №103 від 08.02.2023, яким вирішено провести демонтаж огорожі, встановленої на землях комунальної власності по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що постійно діючою робочою групою та представниками Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради по вул. Андрія Малишка в м. Тернополі по ліву сторону будинку №22 в напрямку будинку №24 проведено демонтаж огорожі 02.03.2023, про що оголошено в засобах масової інформації на інтернет сторінці Тернопільської міської ради надруковано (опубліковано) та повідомлено про проведення демонтажу огорожі - по АДРЕСА_2 по ліву сторону будинку №22 (https://temopilcity.gov.ua/news/65999.html).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем вживаються заходи щодо виконання рішення «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» №103 від 08.02.2023, яке є предметом оскарження у даній справі.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується частиною першою статті 2 КАС України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд згідно статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ознайомившись із матеріалами судової справи, та зважаючи те, що правомірність (неправомірність) прийняття оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень про демонтаж огорожі буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, а факт оскарження такого рішення не зупиняє його виконання, суд дійшов висновку, що подальше виконання рішення про демонтаж огорожі до прийняття судом рішення може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позовних вимог, оскільки призведе до необхідності проведення ремонтних чи будівельних робіт з відновлення огорожі, що потягне матеріальні витрати.

Наведене свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а отже заяву про забезпечення позову слід задовольнити, вживши заходи забезпечення адміністративного позову, оскільки невжиття їх може істотно ускладнити поновлення порушених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову про те не у спосіб обраний позивачем, а шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення до набрання законної сили рішенням у справі.

Суд звертає увагу на положення статті 156 КАС України, відповідно до якої ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відтак, примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частини п`ятої статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Ярмусь В.Д. про вжиття заходів забезпечення позову у справі №500/1032/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» №103 від 08.02.2023, - задовольнити частково.

Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08.02.2023 за №103 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», - до набрання законної сили судовим рішенням в справі №500/1032/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Мірінович У.А.