Справа № 260/4331/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/4331/22 пров. № А/857/1955/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Угорщини ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 260/4331/22 за адміністративним позовом громадянина Угорщини ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя в 1-й інстанції Дору Ю.Ю., -

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Угорщини ОСОБА_1 (далі апелянт, позивач, ОСОБА_1 ) в особі адвоката Уварової Є.О. звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби (далі відповідач, Закарпатська митниця) у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 , зареєстрований в Чеській Республіці, оформлене листом від 06.10.2022 року №7.7-08-3/17/29/5970; зобов`язати Закарпатську митницю Державної митної служби України видалити із програмно- інформаційного комплексу ЄАІС інформацію щодо митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 , зареєстрований в Чеській Республіці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, зокрема, що 12.09.2022 позивач звернувся до Закарпатської митниці з заявою про зупинення перебігу строку тимчасового ввезення легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із знищенням пожежею. 15.09.2022 Закарпатська митниця надала відповідь заявнику №7.7-08-2/17/29/5358, згідно якої заява від 12.09.2022 отримана та розглянута та заявника проінформовано про законодавче врегулювання питань, пов`язаних з підтвердженням факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили тощо. Вказує, що 29.09.2022 позивач звернувся до Закарпатської митниці із заявою щодо припинення митного режиму тимчасового ввезення транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 , в якій просив надати дозвіл на припинення митного режиму тимчасового ввезення вищевказаного транспортного у зв`язку із повним знищенням внаслідок пожежі. 06.10.2022 Закарпатською митницею позивачу надано відповідь №7.7-08-3/17/29/5970 про розгляд заяви від 29.09.2022, згідно якої заявник повідомляється про прийняття рішення про відмову в припиненні (завершені) митного режиму в зв`язку з тим, що наведені у наявному повідомленні про поломку транспортного засобу від 26.05.2017 обставини неможливо віднести до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та транспортний засіб без дозволу митного органу було знищено (утилізовано) ПАТ «Закарпатвтормет», яке відсутнє в Державному реєстрі суб`єктів господарювання, які здійснюють приймання та/або розбирання транспортних засобів, що утилізуються. Вважає такі дії та рішення відповідача протиправними, просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку, зокрема, просив скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі №260/4331/22 та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильністю та неповнотою дослідження доказів, що призвело до невірного встановлення обставин у справі та застосування норм права. Крім того, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги у тому числі вказано про те, що на підтвердження факту втрати автомобіля позивач разом із заявою про припинення митного оформлення автомобіля надав довідку від 03.08.2017 за №01/665, видану Свалявським районним відділрм Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Закарпатській області. Вказаною довідкою підтверджується факт того, що 29.06.2017 о 23:46 год за адресою: м. Свалява, вул. Визволення, 95 виникла пожежа в салоні автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого автомобіль було знищено.

Однак суд першої інстанції зазначив, що ні довідка Свалявського районного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, ні довідка ПАТ «Закарпатвтормет» від 03.11.2022 не містять посилання на номер кузова автомобіля, що не дозволяє ідентифікувати засвідчені вказаними документами факти.

Таким чином відсутність факту повної втрати автомобіля, на думку суду першої інстанції, вказує на відсутність підстав для припинення митного режиму тимчасове ввезення

Своєю чергою, апелянт стверджує, що при зверненні до митного органу виконав всі передбачених чинним митним законодавством вимоги та надав належні докази на підтвердження повної втрати, зіпсування чи знищення транспортного засобу в результаті аварії чи обставин непереборної сили. Матеріалами справи підтверджується, що рішення про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму не прийнято. Причини і підстави такої не наведено. Натомість листом повідомлено про відсутність підстав для прийняття рішення про припинення митного режиму транспортного засобу автомобіля, з позиції того, що рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів і товарів (їх частини), які внаслідок факту и дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані. Крім того, в листі зазначено, що до заяви не додано сертифікату про форс-мажорні обставини.

Зауважив, що аварія та обставини непереборної сили є різними поняттями та правових підстав для їх ототожнення немає.

Крім того, законодавець не вдається в однозначне та конкретизоване визначення пошкоджень, а застосовує в тлумаченні більш широке визначення характеристик за різними типами, використовуючи необмежений їх перелік, оскільки уживається крім слів «зіпсовані», «знищені», «втрачені» сполучник тощо.

Апелянт також вказав, що наведені мотиви відповідача щодо відсутності підстав для прийняття рішення про припинення митного оформлення транспортного засобу, що зазначені у листі, не відповідають положенням Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.05.2016 позивачем ввезено на митну територію України автомобіль в режимі тимчасового ввезення терміном на 1 рік.

12.09.2022 позивач звернувся до Закарпатської митниці з заявою про зупинення перебігу строку тимчасового ввезення легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, SV345ВВ, VIN-код; у зв`язку із знищенням пожежею .

Листом Закарпатської митниці від 15.09.2022 №7.7-08-2/17/29/5358 Закарпатська митниця надала роз`яснення щодо порядку підтвердження факту втрати товарів наслідок аварії або дії обставин непереборної сили та надано взірець заяви, яка згідно Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.05.2012 №657, повинна подаватись для припинення (скасування) відповідного митного режиму.

29.09.2022 позивач звернувся до Закарпатської митниці із заявою щодо припинення митного режиму тимчасового ввезення транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 , в якій просив надати дозвіл на припинення митного режиму тимчасового ввезення вищевказаного транспортного у зв`язку із повним знищенням внаслідок пожежі. До вказаної заяви було додано: вищевказану копію листа Закарпатської митниці від 15.09.2022; копію Паспорта; копію техпаспорту автомобіля; копію заяви позивача від 26.05.2017, адресованої Закарпатській митниці ДФС щодо поломки автомобіля, знаходження його у автомайстерні та про вивезення автомобіля після завершення роботи через митний пост Чоп (Тиса); копію довідки Свалявського районного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області від 03.08.2017 №017065, в якій вказується на виникнення 29.06.2017 о 23 год.46 хв за адресою м. Свалява. вул. Визволення, 95, пожежі в салоні легкового автомобіля марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого автомобіль було знищено повністю; копію вищевказаної заяви позивача від 12.09.2022 про зупинення перебігу тимчасового ввезення автомобіля; довідку від 03.11.2022 №07/11/17 видану ПАТ «Закарпатвтормет», про те що 03.11.2017 від позивача прийнято на утилізацію кузов легкового автомобіля Марки Volkswagen Passat реєстраційний помер НОМЕР_3 .

06.10.2022 листом Закарпатської митниці від №7.7-08-3/17/29/5970 позивачу було направлено Заяву за формою встановленою Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.05.2012 №657, яка містила рішення митного органу про відмову у Припиненні митного режиму щодо автомобіля.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову повністю, суд першої інстанції виходив із того, що єдиною підставою для припинення митного режиму тимчасового ввезення, є повна втрата внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Посилання позивача на те, що він після пожежі здав на утилізацію кузов легкового автомобіля, з позиції суду першої інстанції, свідчить, що автомобіль не зазнав повної втрати, а його залишки могли бути використані для господарської операції здачі на утилізації підприємству, яке здійснює збір металобрухту .

Таким чином відсутність факту повної втрати автомобіля вказує на відсутність підстав для припинення митного режиму тимчасове ввезення.

Також суд першої інстанції вказав, що ні довідка Свалявського районного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області від 03.08.2017 №01/665, ні довідка ПАТ «Закарпатвтормет» від 03.11.2022 №07/11/17 не містить посилання на номер кузова автомобіля, що не дозволяє ідентифікувати, засвідчені цими, документами факти , із ввезеним позивачем автомобілем марки Volkswagen Passat, номер кузова НОМЕР_2 .

Таким чином, відсутність доказів повної втрати автомобіля, відсутність доказів наявності форс-мажорних обставин, недотримання позивачем встановленого порядку дій при втраті товарів внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, вказує на правомірність дій Закарпатської митниці Держмитслужби щодо відмови у припиненні митного режиму тимчасового ввезення.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Закарпатської митниці Держмитслужби про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 , зареєстрований в Чеській Республіці є правомірним, а тому підстави для його скасування та задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши зміст спірних правовідносин дослідженню у межах цієї справи підлягають обставини наявності відсутності факту повної втрати автомобіля, форс-мажорних обставин, додержання алгоритму дій заявником при наявності фактів існування аварії чи дії обставин непереборної сили, а у наслідку правомірності відмови відповідача у припиненні митного режиму тимчасового ввезення автомобіля.

Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики встановлюються Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VI зі змінами та доповненнями (далі МК України).

Відповідно до ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Відповідно до ст. 175 МК України знищення або руйнування це митний режим, відповідно до якого іноземні товари під митним контролем знищуються або приводяться у стан, який виключає можливість їх використання, з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт цих товарів, та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 176 МК України знищення або руйнування товарів допускається з письмового дозволу митного органу за заявою власника товарів чи уповноваженої ним особи.

Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування видається митним органом, якщо власником чи уповноваженою ним особою:

1) укладено договір на знищення (руйнування) товарів з підприємством, уповноваженим відповідно до законодавства України на знищення (руйнування) відповідних категорій товарів;

2) отримано дозволи на знищення (руйнування) товарів від державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням таких товарів.

Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування видається митним органом безоплатно протягом трьох робочих днів з дати реєстрації відповідної заяви. У разі відмови у видачі дозволу митний орган зобов`язаний у зазначений строк письмово або в електронній формі повідомити особу, яка звернулася за отриманням дозволу, про підстави відмови.

Своєю чергою дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування надається за заявою Декларанта керівником або вповноваженою ним посадовою особою митного органу, у зоні діяльності якого фактично будуть проводитися операції зі знищення або руйнування таких товарів.

Разом із заявою митному органу подаються: договір на знищення (руйнування) товарів з підприємством, уповноваженим відповідно до законодавства України на знищення (руйнування) відповідних категорій товарів; дозволи на знищення (руйнування) товарів від державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням таких товарів; копія відповідного дозвільного документа, що засвідчує право суб`єкта господарювання провадити діяльність зі знищення (руйнування) відповідних категорій товарів; товаротранспортні та інші товаросупровідні документи; інші документи, що стосуються проведення операцій зі знищення або руйнування товарів (за бажанням заявника) (п.п. 1-2 розділу VI Порядку №657).

За приписами ст. 103 МК України, тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 6 ст. 104 МК України передбачено, що для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; сплатити митні платежі відповідно до статті 106 МК України або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X МК України.

Згідно з ч. 1 ст. 112 МК України визначено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 112 МК України митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України регламентуються ст. 380 МК України.

За ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 7 ст. 380 МК України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Крім цього, згідно з ч. 3 ст. 14 Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» № 1661-IV від 24.03.2004, тимчасове ввезення може також бути припинене на запит заінтересованої особи, якщо остання надасть докази, достатні для митних органів, щодо знищення чи повної втрати товарів (у тому числі транспортних засобів) внаслідок аварії чи виникнення форс-мажорних обставин. У такому випадку користувач права на тимчасове ввезення буде звільнений від сплати ввізного мита й податків.

Водночас, умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили регламентовано Розділом VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за №1669/21981 (далі - Порядок № 657).

Так, у цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 розділу VIII Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до приписів п. 6 розділу VIII Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Разом із заявою подаються, зокрема, документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Заява розглядається митним органом, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, протягом п`яти робочих днів з дати її подання.

Якщо товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, перебувають у зоні діяльності цього самого митного органу, керівником такого органу або особою, що виконує його обов`язки, невідкладно після отримання заяви здійснюються заходи, передбачені пунктом 5 цього розділу.

Розгляд заяви проводиться з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків, документів, наданих заявником та отриманих від іншого митного органу (якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу), та результатів проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, безпосередньо митним органом, під контролем якого перебувають ці товари, транспортні засоби. Під час розгляду заяви митним органом враховується інформація (за наявності), надана іншими державними органами, митними або правоохоронними органами іноземних держав.

За результатами розгляду заяви щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили керівник митного органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, виносить відповідне рішення згідно з Кодексом.

Рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Рішення оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві та засвідчується підписом особи, яка його винесла, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки.

Якщо приймається рішення про припинення (завершення) митного режиму, у резолюції після запису «Митний режим (зазначається назва митного режиму) припинено (завершено)» має бути зазначено, відносно яких саме транспортних засобів або товарів (їх частини) припинено (завершено) митний режим.

За наявності в ЄАІС відповідного програмно-інформаційного комплексу інформація про припинення (завершення) митного режиму вноситься посадовою особою митного органу, яким винесено відповідне рішення, до цього програмно-інформаційного комплексу.

У разі прийняття рішення про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму митний орган зобов`язаний невідкладно письмово повідомити заявника про причини і підстави такої відмови.

Залишки або відходи товарів, транспортних засобів, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, повинні бути в установленому порядку задекларовані у відповідний митний режим або з дозволу митного органу видалені відповідно до законодавства України.

Відходи, що підлягають видаленню, перебувають під митним контролем до моменту подання митному органу документів, які підтверджують видалення цих відходів (договорів, актів приймання-передавання, актів видалення тощо) шляхом виконання операцій, зазначених у позиціях D 1-D 15 розділу А додатка 1 до Положення про контроль за транскордонними перевезеннями небезпечних відходів та їх утилізацією/видаленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2000 року № 1120 (зі змінами).

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що режим тимчасового ввезення припиняється, зокрема, у разі повної втрати транспортних засобів внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, в тому числі на запит заінтересованої особи, за умови надання відповідних доказів (п.п. 7-9 розділу VIII Порядку №657).

Відповідно до положень п. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. (ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати» у чинній редакції).

Пунктом 5 статті 3, п. 6 ст. 4 та статтею 6 Закону України від 04.07.2013 №421-VII «Про утилізацію транспортних засобів» пункт прийому/розбирання/утилізадії транспортних засобів повинен бути внесений до Державного реєстру суб`єктів господарювання, які здійснюють приймання та/або розбирання транспортних засобів, що утилізуються.

Державний реєстр суб`єктів господарювання, які здійснюють приймання та/або розбирання транспортних засобів, що утилізуються ведеться Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів та доступний он-лайн на веб-сайті-Міністерства.

Сторонами не заперечується те, що на момент настання пожежі термін тимчасового ввезення транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 перевищено.

Покликання на звернення до відповідача із заявою від 26.05.2017 з повідомленням про поломку транспортного засобу, відсутність реакції на таку заяву зі сторони відповідача є такими, що оцінці у межах даної справи не підлягають, оскільки предметом розгляду справи є саме рішення про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму тимчасового ввезення ОСОБА_1 , автомобіля, а не факт дотримання чи недотримання терміну тимчасового ввезення транспортного засобу.

Суд апеляційної інстанції надаючи оцінку спірним правовідносинам акцентує особливу увагу на тому, що подія (пожежа), внаслідок якої позивач звернувся до суду мали місце ще у 2017 році, а тому звернення із відповідними заявами до митного органу у 2022 році унеможливило проведення огляду території чи іншого місця, де знаходився транспортний засіб під митним контролем, як того вимагав Порядок №657.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався із даного питання у будь-який спосіб до митного органу щодо додержання відповідного Порядку та забезпечення можливості зафіксувати обставини, на які він покликається при зверненні до суду.

З позиції колегії суддів доречними є висновки суду першої інстанції про те, що ні довідка Свалявського районного відділу Управління державної служби, України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області від 03.08.2017 №01/665, ні довідка ПАТ «Закарпатвтормет» від 03.11.2022 №07/11/17 не містять посилання на номер кузова автомобіля, що не дозволяє ідентифікувати, засвідчені цими, документами факти, із ввезеним позивачем автомобілем марки Volkswagen Passat VIN-код; НОМЕР_2 .

Ба більше ПАТ «Закарпатвтормет» не значиться в Державному реєстрі суб`єктів господарювання, які здійснюють-приймання та/або розбирання транспортних засобів, що утилізуються.

Крім того, позивач не вжив будь-яких заходів щодо отримання документів про засвідчення форс-мажорних обставин від Торгово-промислової палати України, а також будь-яких експертних висновків, які б підтверджували повне знищення транспортного засобу.

Висновки суду першої інстанції про те, що посилання позивача на те, що він після пожежі здав на утилізацію кузов легкового автомобіля свідчить, що автомобіль не зазнав повної втрати, а його залишки могли бути використані для господарської операції здачі на утилізації підприємству, яке здійснює збір металобрухту, залишилися неспростовними.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що належним чином підтверджуючих документів щодо знищення в результаті пожежі транспортного засобу в цілому, позивачем не надано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Закарпатської митниці ДМС від 06.10.2022 №7.7-08-3/17/29/5970 про відмову у припиненні (завершенні) митного режиму тимчасового ввезення транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код; НОМЕР_2 є таким, що прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації митного законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідні доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Оцінюючи наведені скаржниками доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Угорщини ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі №260/4331/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року