Справа № 320/4074/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 квітня 2023 року 320/4074/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН ПАУЕР" до Державної казначейської служби України, треті особи: Міністерство фінансів України, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН ПАУЕР" з позовом до Державної казначейської служби України, треті особи: Міністерство фінансів України, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 5 049 945,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН ПАУЕР" про відмову від позовних вимог, яка обґрунтована тим, що 25.01.2023 бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 5049945,00 грн. було перераховано на рахунок товариства.

Крім того, позивач, посилаючись на ст. 140, ч. 1 ст. 142 Кодексу адміністративного судочинства України, просить повернути сплачений судовий збір.

Також від Державної казначейської служби України надійшла заява про закриття провадження у зв`язку із повним розрахунком із позивачем 25.01.2023, на підтвердження чого надано платіжне доручення № 109905873.

Вирішуючи питання щодо поданої позивачем заяви про відмову від позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таким чином, судом встановлено, що 25.01.2023 бюджетне відшкодування ПДВ в розмірі 5049945,00 грн. було перераховано на рахунок позивача, що у свою чергу свідчить про відновлення порушених інтересів позивача та про те, що відпали обставини, які були підставою звернення з даним позовом до суду.

За таких обставин, суд, з огляду на подання позивачем заяви про відмову від адміністративного позову, враховуючи те що ця відмова не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь охоронювані законом права та інтереси, дійшов висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем заяви, суд вважає, що закриття провадження у справі не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів, у зв`язку з чим підлягає прийняттю, а провадження у справі - закриттю.

Частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Кодекс адміністративного судочинства України містить спеціальну норму, яка регулює питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову.

Так, відповідно до статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

Однак, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Тобто розподіл витрат, понесених позивачем, який відмовився від позову, слід здійснювати з урахуванням та в залежності від обставин та умов, які призвели до відмови від позову.

Стаття 140 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» правило, згідно з яким якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь-яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, є обґрунтованим покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.

Аналогічного висновку щодо застосування положень статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем, дійшов Верховний Суд у постановах від 03.02.2021 у справі №200/6826/20-а, від 25.02.2020 у справі №260/1378/18.

З матеріалів справи судом встановлено, що позовна заява була направлена до суду засобами поштового зв`язку 05.01.2023 року. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір.

З урахуванням викладеного, оскільки у даній справі мала місце відмова позивача від позову внаслідок задоволення його 25.01.2023 (після подання позовної заяви) відповідачем, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат зі сплати судового збору в розмірі, який був передбачений законом, а саме 26840,00 грн.

Керуючись статтями 9, 142, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН ПАУЕР".

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН ПАУЕР" до Державної казначейської служби України, треті особи: Міністерство фінансів України, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Стягнути з Державної казначейської служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙН ПАУЕР" () судовий збір у розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.