Справа № 640/2656/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

справа №640/2656/21

адміністративне провадження № К/990/9234/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення директора Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, викладене у формі листа від 27 жовтня 2020 року №677АЗ/22 в обмеженні ОСОБА_1 у доступі до інформації, що є необхідною для реалізації його права на отримання пенсії розрахованої згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 інформацію про розмір і склад усіх видів грошового забезпечення військовослужбовця, що проходить дійсну військову службу у лавах Національної гвардії України на посаді, яку обіймав позивач безпосередньо перед звільненням у запас або на аналогічній посаді та викласти таку інформацію у формі довідки, яка передбачена додатком № 2 до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року, у задоволені адміністративного позову відмовлено.

14 березня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

20 березня 2023 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е. у розгляді справи № 640/2656/21.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 року заяву про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е. - визнано необґрунтованою.

Передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е. у розгляді справи №640/2656/21 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е. від участі у розгляді справи №640/2656/21.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, позивач в касаційній скарзі вказав на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права та послався на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо посилання на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначив, що розгляд Верховним Судом доводів даної касаційної скарги буде сприяти забезпеченню єдиної судової практики судів апеляційної інстанції у випадках, коли суди першої інстанції, у наслідок надмірного затягування часу на розгляд адміністративної справи у спрощеному позовному провадженні, не врахували нових обставин, що з`явились у спірних правовідносинах, та які мають значення для забезпечення ефективного захисту прав позивача, однак у інший спосіб ніж той, що запропонований позивачем у позовній заяві.

Верховний Суд зазначає, що фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі має поставити на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, позивачем не наведено. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки заявник не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Щодо посилання на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначив, що справа №640/2656/21 має виняткове значення для прав позивача, оскільки у вказаній справі він став жертвою свавілля допущеного з боку судів першої і апеляційної інстанцій, яке полягає у втручанні в його особисті немайнові права, зокрема, у право на визнання з боку органу державної влади його правосуб`єктності, а саме у право на визнання з боку суду правоздатності позивача, як особи, яка може вільно визначати свою процесуальну поведінку у адміністративній справі, зокрема, як особи, яка може розпоряджатися своїми позовними вимогами на власний розсуд, що, в кінцевому результаті, призвело до обмеження його у праві на доступ до правосуддя, забезпечення якого кожному, хто перебуває під юрисдикцією України і звернувся до національного суду, визнано пріоритетом у діяльності держави Україна.

Колегія суддів констатує, що з наведених скаржником доводів не вбачається виняткового випадку, оскільки рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, не тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу. Скаржник не продемонстрував й наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України

Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1- 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська Н.В. Шевцова