Справа № 580/2474/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
05 квітня 2023 року справа № 580/2474/23
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. перевірив матеріали адміністративної справи №580/2474/23
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

03.04.2023 вх. № 12559/23 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 просить:
- скасувати рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2023;
- направити ОСОБА_1 на повторну медичну комісію до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому залишається без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до п. 4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Згідно з п.9 частини 5 статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позивач у порушення п.4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України не зазначив про захист якого саме права чи охоронюваного законом інтересу просить.
Позивач стверджує: був визнаний придатним до військової служби, проте з рішенням, що порушує конституційні права, не погоджується. Позивач не зазначає про яке право та які конституційні гарантії йдеться.
Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.
Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту такого права, який відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб?єкта владних повноважень неможливе за відсутності всіх умов, необхідних для втручання у дискреційні повноваження відповідного суб?єкта. Рішення, яке приймається суб?єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає всім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).
Позивач стверджує, що медичний огляд проведений поверхнево, проте не зазначає яким критеріям згідно ч.2 ст.2 КАС України протирічить/ не відповідає рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2023.
Усупереч ч.7 чт.161 КАС України позивач не надає оскаржуваний індивідуальний акт від 18.03.2023.
Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, на звернення до адміністративного суду, якщо особа вважає, що суб`єктом владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (висновки у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18, у справі №910/7164/19).
Усупереч п.2 ч.1 ст.5 КАС України позивач обираючи самостійний спосіб захисту формує першу позовну вимогу без окреслення протиправності індивідуального акта, а таож не обгрунтовує другу позовну вимогу - обраний спосіб захисту зобов`язального характеру у контексті п.4 ч.1 ст.5 КАС України.
Позивач надав квитанцію про сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру (без дотримання формалізованих вимог п.2 ч.1 ст.5 КАС України) щодо індивідуального акта у сумі 1074 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, де сформовані дві вимоги, то з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, - 2684,00 грн, належний до сплати судовий збір за подання цієї позовної заяви складає 2х1073,60 грн=2147.20грн, проте належить доплатити 1073.20 грн.
Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті - розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0.8, що передбачено Законом України «Про судовий збір» (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).
Верховний Суд висновує у справі №6-951цс16: вимога вчинити дії у майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту належить тільки порушене право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Позивач стверджує, що ЦВЛК має право переглядати постанови ВЛК, проте доказів звернення до ЦВЛК не надає, натомість вимогу формує до установи, яка не є учасником справи і просить: направити на повторну медичну комісію до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача).
Позивач не надав обгрунтованого клопотання про залучення учасноком спору ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч. 2 ст. 94 КАС України).
Додані до позову копії документів належним чином не засвідчені (ч. 2 ст. 94 КАС України, ДСТУ 4163:2020), позаяк не зазначена дата засвідчення документів. Відповідно до вимог ДСТУ (згідно з наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144 з 01.09.2021 набрав чинності національний стандарт ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів»). Усупереч вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України позивач не повідомив про засоби зв`язку з ним.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. 2, 5, 44, 79, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 294 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії ухвали.
Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; надання доказів на підтвердження протиправності оскаржуваного індивідуального акта; надання копії індивідуального акта від 18.03.2023; доказу сплати судового збору за кожну вимогу немайнового характеру; засвідчених в установленому порядку копій додатків до позовної заяви; повідомити номер телефону позивача - засоби зв`язку.
У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.
Копію ухвали надіслати позивачеві.
Суддя Лариса ТРОФІМОВА