Справа № 440/1639/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/1639/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області /далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №47 від 01 грудня 2022 року щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 у трудовий стаж роботи період з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року, протягом якого він отримував допомогу по безробіттю;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 у трудовий стаж роботи період з 25 березня 1987 року по 04 січня 1999 року, протягом якого він працював на посадах в Полтавському електромеханічному заводі та ВАТ "Лтава", до стажу роботи, що згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ та підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" з 18 листопада 2022 року /а.с. 33-42/.

Позов обґрунтований тим, що 04 жовтня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №47 від 01 грудня 2022 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із ненаданням заявником довідки про підтвердження пільгового наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що наявний пільговий стаж роботи підтверджується копією його трудової книжки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залишено без задоволення клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Завод "Лтава", витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 48-52/ зазначив, що 18 листопада 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за результатами розгляду якої за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення від 01 грудня 2022 року №47 про відмову у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. За результатами розгляду документів до страхового стажу позивача не зараховано період трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 30 березня 1987 року з 05 квітня 1999 року до 17 січня 2000 року, оскільки відсутня печатка та підпис відповідальної особи при звільненні. Також до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи позивача з 25 березня 1987 року до 04 січня 1999 року в Полтавському електромеханічному заводі та ВАТ «Лтава», оскільки відсутня уточнююча довідка з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за Списком № 2 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, та відсутнє документальне підтвердження повної зайнятості за відповідними професіями.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 17 березня 1999 року /а.с. 55-57/.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 30 березня 1987 року ОСОБА_1 :

- з 25 березня 1987 року прийнятий в цех покриттів та друкованих плат-17 учнем налагоджувача технологічного обладнання в Полтавський електромеханічний завод; з 04 травня 1987 року присвоєний четвертий розряд налагоджувача технологічного обладнання цеха покриттів та друкованих плат-17; з 01 квітня 1989 року встановлений третій розряд слюсаря-ремонтника цеха 17; з 01 квітня 1993 року присвоєний четвертий розряд слюсаря-ремонтника цеха 17; з 01 листопада 1994 року переміщений в регіональний комплекс гальванических покриттів слюсарем-ремонтником четвертого розряду; 26 жовтня 1994 року Полтавський електромеханічний завод п/о «Лтава» перейменований у Відкрите акціонерне товариство «Лтава»; 04 січня 1999 року звільнений;

- з 05 квітня 1999 року Полтавським міським центром зайнятості розпочато виплату допомоги по безробіттю; з 17 січня 2000 року відкладено виплату допомоги по безробіттю на 1 місяць; з 18 лютого 2000 року поновлено виплату допомоги по безробіттю; та 29 квітня 2000 року закінчено виплату допомоги по безробіттю;

- з 01 жовтня 2002 року прийнятий на посаду підсобного робітника кондитерського цеху Дочірнього підприємства «Фірма «Ласуня» приватного підприємства «Якісний продукт»; 31 грудня 2003 року звільнений;

- 01 квітня 2004 року прийнятий на посаду підсобного робітника кондитерського цеху ТОВ ВТК «Полтавахлібопром»; 31 березня 2004 року звільнений.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 18 листопада 2022 року /а.с. 53-54/, в якій просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

До вказаної заяви додав довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (кількість 1), паспорт (кількість 1), трудову книжку або документи про стаж (кількість 1); довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року (кількість 3); довідку про зміну назви організації (кількість 1); інший документ (кількість 1) /а.с. 54-64/.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області №47 від 01 грудня 2022 року /а.с. 11/ ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що: дата народження ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 18 листопада 2022 року. Пенсійний вік, який визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2), становить 55 років. Вік заявника: 57 років 08 місяців. Необхідний страховий стаж, що визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2), становить не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідках має бути зазначено періоди роботи, що враховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконаної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Страховий стаж особи становить 36 років 08 місяців 00 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 30 березня 1987 року, з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року, оскільки відсутня печатка та підпис відповідальної особи при звільненні, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29 липня 1993 року. Для зарахування до страхового стажу періоду трудової діяльності необхідно надати уточнюючу довідку, визначену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. Необхідний пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, що визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2), становить 12 років 6 місяців. Пільговий стаж особи становить 00 років 00 місяців 00 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно додати довідку згідно додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У довідці має бути зазначено період роботи, що враховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконаної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номер, куди включаються цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Заявник не працює з 01 квітня 2004 року. Особа матиме право на пенсійну виплату при набутті необхідного пільгового стажу.

Не погодившись з вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області №47 від 01 грудня 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті та які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV/.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IV /в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення/ періоди, з яких складається страховий стаж: період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення страховий стаж заявника: 36 років 08 місяців 00 днів та за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 30 березня 1987 року, а саме: з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року, оскільки відсутня печатка та підпис відповідальної особи при звільненні, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29 липня 1993 року.

Позивач із вказаною частиною рішення не погоджується та просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу період з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року, протягом якого він згідно його трудової книжки отримував допомогу по безробіттю.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 30 березня 1987 року ОСОБА_1 з 05 квітня 1999 року розпочато виплату допомоги по безробіттю; з 17 січня 2000 року відкладено виплату допомоги по безробіттю на 1 місяць; з 18 лютого 2000 року поновлено виплату допомоги по безробіттю; та 29 квітня 2000 року закінчено виплату допомоги по безробіттю.

Запис №11 про закінчення виплати допомоги по безробіттю підтверджений підписом директора Полтавського міського центру зайнятості Проніної Н.І. та печаткою органу державної служби зайнятості населення.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» /в редакції, чинній у період з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року / до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 /далі Інструкція № 58 у редакції, чинній у період з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року /, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Підпунктом «е» пункту 2.18 Інструкції № 58 передбачено, що до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: безробітним особам про період одержання допомоги по безробіттю заноситься у трудову книжку органом державної служби зайнятості населення.

Отже, обов`язок щодо внесення до трудової книжки запису про період одержання безробітним допомоги по безробіттю покладено на орган державної служби зайнятості населення.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 встановлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Тож певні недоліки в заповненні трудової книжки, які допущені не працівником, не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду його роботи до стажу при призначенні пенсії, про що неодноразово зазначав Верховний Суд в своїх постановах, зокрема у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 428/7863/17 та від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а.

Таким чином, висновок відповідача про необхідність надання заявником довідки, передбаченої Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, для підтвердження періоду одержання допомоги по безробіттю з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року, є хибним та відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період одержання позивачем допомоги по безробіттю з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року згідно відповідних записів в його трудовій книжці.

Також з тексту оскаржуваного рішення слідує, що вік позивача на дату звернення із заявою становить 57 років 08 місяців; необхідний пільговий стаж 12 років 06 місяців; пільговий стаж заявника складає 00 років 00 місяців 00 днів; для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідно надати довідку згідно додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, в якій має бути зазначено період роботи, що враховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконаної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номер, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивач із вказаною частиною рішення не погоджується та просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період його роботи з 25 березня 1987 року по 04 січня 1999 року на посадах в Полтавському електромеханічному заводі та ВАТ "Лтава".

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є: 1) зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за результатами проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу, а саме: не менше 30 років у чоловіків, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців, але мають не менше половини такого стажу, за наявності страхового стажу у чоловіків - 30 років, пенсія за віком на пільгових умовах призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року /далі - Порядок №637/, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктами 20-22 Порядку № 637 передбачені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах /далі - Порядок №383/.

Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Отже, із аналізу наведених положень законодавства слідує, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 30 березня 1987 року зазначено, що ОСОБА_1 з 25 березня 1987 року прийнятий в цех покриттів та друкованих плат-17 учнем налагоджувача технологічного обладнання в Полтавський електромеханічний завод; з 04 травня 1987 року присвоєний четвертий розряд налагоджувача технологічного обладнання цеха покриттів та друкованих плат-17; з 01 квітня 1989 року встановлений третій розряд слюсаря-ремонтника цеха 17; з 01 квітня 1993 року присвоєний четвертий розряд слюсаря-ремонтника цеха 17; з 01 листопада 1994 року переміщений в регіональний комплекс гальванічних покриттів слюсарем-ремонтником четвертого розряду; 26 жовтня 1994 року Полтавський електромеханічний завод п/о «Лтава» перейменований у Відкрите акціонерне товариство «Лтава»; 04 січня 1999 року звільнений.

Тож трудова книжка позивача не містить відомостей щодо характеру виконуваних позивачем робіт, повної зайнятості на відповідних посадах та розділу, підрозділу, пункту, найменування списків або їх номерів, до яких включаються періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому судом встановлено, що відповідно до загальнодоступних даних зареєстрованим видом економічної діяльності ПРАТ «ЗАВОД „ЛТАВА» є 27.33 «Виробництво електромонтажних пристроїв».

Список №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, що затверджений постановою Ради СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, діяв з 22 серпня 1956 року по 26 січня 1996 року.

Так, до розділу XVI «Електротехнічне виробництво» такого списку включені посади «ремонтні слюсарі, електромонтери, приймальники, бракувальники, контролери, налагоджувачі (настроювачі, установники), зайняті на ділянках виготовлення свинцевих та лужних акумуляторів, освинцування кабелів, емалірування дроту, варіння смол та лаків, лакопропитки гальванічних елементів, електроізоляційних матеріалів, електрокутових та електрощитових виробів».

Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, діяв з 26 січня 1991 року по 11 березня 1994 року.

Так, у розділі XV «Електротехнічне виробництво та ремонт електротехнічного обладнання» такого списку відсутня посада «слюсаря-ремонтника».

Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, діяв з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року.

Так, у розділі XV «Електротехнічне виробництво і ремонт електротехнічного устаткування» такого списку відсутня посада «слюсаря-ремонтника».

Проаналізувавши наведені положення законодавства та відомості, що наявні у трудовій книжці позивача, суд доходить висновків, що посада «учня налагоджувача технологічного обладнання в цеху покриттів та друкованих плат», яку позивач займав з 25 березня 1987 року по 03 травня 1987 року, відсутня у списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Трудова книжка позивача не містить відомостей про характер виконуваної позивачем роботи на посаді «налагоджувача технологічного обладнання цеха покриттів та друкованих плат» (з 04 травня 1987 року по 31 березня 1989 року), що дозволило б віднести цю посаду до посад «налагоджувачі (настроювачі, установники), зайняті на ділянках виготовлення свинцевих та лужних акумуляторів, освинцування кабелів, емалірування дроту, варіння смол та лаків, лакопропитки гальванічних елементів, електроізоляційних матеріалів, електрокутових та електрощитових виробів». Також трудова книжка позивача не містить відомостей про те, що займана ним у періоди з 01 квітня 1989 року по 31 жовтня 1994 року та з 01 листопада 1994 року по 04 січня 1999 року посада «слюсаря-ремонтника» відноситься до відповідного Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, позивач у позовній заяві, зазначаючи про віднесення його посад до Списку №2, посилається на розділ XXXIII «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Так, до розділу XXXIII «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, віднесено посади 447 «Слюсарі аварійно-відновлювальних робіт і майстри, слюсарі-мотористи аварійних груп, постійно зайняті на підземних каналізаційних мережах».

При цьому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження віднесення займаних ним посад до таких посад, а саме: доказів залучення його, як слюсаря-ремонтника, до аварійно-відновлювальних робіт та постійну зайнятість на підземних каналізаційних мережах, у зв`язку з чим відповідний довід позивача суд відхиляє як безпідставний.

Суд враховує, що відомості про виконання позивачем робіт із шкідливими і важкими умовами праці на посадах за Списком №2 повний робочий день та віднесення займаних ним посад до відповідного Списку №2, чинного на час зайняття ним таких посад, а також наявність у нього права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 30 березня 1987 року відсутні.

Будь- яких документів, які б підтверджували повну зайнятість позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, та віднесення займаних ним посад до відповідного Списку №2, чинного на час зайняття ним такої посади, а також наявність у нього права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач відповідачу не надавав.

Оскільки ПрАТ «Завод «Лтава», який є правонаступником Полтавського електромеханічного заводу, не перебуває у стані припинення, то відповідач в оскаржуваному рішенні був вправі зазначати про необхідність надання позивачем уточнюючої довідки, яка передбачена додатком 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року.

За відсутності такої довідки правомірним є висновок відповідача щодо відсутності у позивача пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 у трудовий стаж роботи період з 25 березня 1987 року по 04 січня 1999 року, протягом якого він працював на посадах в Полтавському електромеханічному заводі та ВАТ "Лтава", до стажу роботи, що згідно підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ та підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" з 18 листопада 2022 року.

З огляду на вищевикладений висновок суду щодо протиправності неврахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду отримання допомоги по безробіттю з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №47 від 01 грудня 2022 року підлягає скасуванню як протиправне.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 18 листопада 2022 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

Відтак, через дискреційні повноваження відповідача, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 у трудовий стаж роботи період з 05 квітня 1999 року по 17 січня 2000 року, протягом якого він отримував допомогу по безробіттю.

Тож адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням АТ " Таксомбанк " № від 21 лютого 2023 року /а.с. 25/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 536,80 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ідентифікаційний код 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії №47 від 01 грудня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 18 листопада 2022 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк