Справа № 480/3977/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2023 року Суми Справа № 480/3977/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.03.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача з 16.02.2022 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, у відповідності до п. ''а'' ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач, розглядаючи вказану заяву позивача, застосував норму ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', а не норму ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' в частині визначення віку, з якого позивач має право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, чим протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує.
Відзив мотивовано тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії. Зазначає, що необхідною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 є досягнення особою 50 років та за наявності пільгового стажу не менше 7 років 6 місяців. Проте позивач матиме право на призначення пенсії при досягненні 50 років.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Судом 15.06.2022 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін.
Фактичні обставини справи.
16.02.2022 позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 6).
Позивач не погодився з вказаним рішенням відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Щодо необхідного віку для призначення пенсії.
Приписами ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення встановлено право виходу на пенсію за віком для чоловіків - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, і для жінок - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом "а" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазщначених роботах.
Законом про внесення змін № 2132-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення вік набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 45 років до 50 років.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 2132-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII, відповідно до яких на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Спимком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин, підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п. "а" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 для жінок після досягнення 45 років (за наявності загального та пільгового стажу роботи).
В той же час, діюча на час виникнення спірних правовідносин норма п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, встановлювала вік, з якого жінки мають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 - 50 років.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону про пенсійне забезпечення та Закону про пенсійне страхування в частині віку набуття права на пенсію жінкам на пільгових умовах за Списком № 1. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.
Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за Списком № 1 застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування. Тому позивач має право виходу на пенсію у зв`язку із досягненням 45 років.
Щодо належного способу захисту порушеного права.
Судом встановлено, що відповідачем при прийнятті спірного рішення застосовано норми Закону про пенсійне страхування та зроблено висновок, що позивач не досяг пенсійного віку (а.с. 7). Інші вимоги щодо страхового стажу та стажу за Списком № 1 для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 позивачем дотримано, що не заперечується відповідачем.
Отже, відповідачем при прийнятті зазначеного рішення застосовано норму п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України про пенсійне страхування, якою встановлено право жінок на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 по досягненню 50 років.
Позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1), у відповідності до п. ''а'' ч. 1 ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення' з часу звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 16.02.2022, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, врахування суб`єктом владних повноважень правової оцінки спірного питання, наданої судом у рішенні з адміністративної справи, є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.
Враховуючи той факт, що при прийнятті рішення відповідачем протиправно застосовано норму п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України про пенсійне страхування, а не норму ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення, в редакції від 09.12.2012, суд, з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
При цьому, аргументи відповідача, що територіальним органом Пенсійного фонду України, уповноваженим на призначення пенсії, або повторний розгляд заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, повинно бути саме Головне управління ПФУ в Сумській області судом не приймаються, оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення прав позивача саме відповідачем, а не іншим суб`єктом.
Факт того, що пенсія виплачується за місцем проживання територіальним органом пенсійного фонду, не може бути підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити пенсію позивачу/повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
Суд звертає увагу, що пенсія призначається особам за їх вибором у будь-якому територіальному органі пенсійного фонду за місцем звернення, а отримується за місцем проживання. Тому позивач, після призначення пенсії відповідачем, має право отримувати її в ГУ ПФУ в Сумській області за місцем свого проживання.
Вимоги призначити пенсію на підставі п. ''а'' ч. 1 ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення', провести її нарахування та здійснити виплату задоволенню не підлягають. Суд звертає увагу, що відповідач, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні, ще не приймав рішення. Оскільки захисту судом підлягають лише порушені права позивача, то вказана вимога на даний момент не підлягає задоволенню.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, і даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з нього на користь позивача судовий збір у повному обсязі в сумі 992,4 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 05.04.2023.

Суддя А.І. Сидорук