Справа № 726/525/23
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/525/23
Провадження №2-а/726/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участі секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департамерту патрульної поліції Сороцького Павла Васильовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

У С Т А Н О В И В:

28.02.2023 засобами поштового зв`язку до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департамерту патрульної поліції Сороцького Павла Васильовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

У своєму позові позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6356247 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що 01 січня 2023 року інспектором Сороцьким П.В. винесено оскаржувану постанову і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за фактом того, що 01.01.2023 о 23:06 в с. Новий Киселів, дорога м-19, колір зовнішніх світлових приладів не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, чим водій порушив п. 31.4.3 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що така постанова винесена з грубим порушенням вимог актів законодавства України, що регулює дорожній рух та встановлює підстави та порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Зазначене у постанові не відповідає дійсності, оскільки вважає, що правил дорожнього руху не порушував та жодного правопорушення не вчиняв. Зауважив, що не керував транспортним засобом, оскільки лише перебував у авто, яке не рухалося.

Свої вимоги мотивує і тим, що належний транспортний засіб марки BMW, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під час державної реєстрації пройшов технічний контроль щодо відповідності його конструкції установленим вимогам безпеки дорожнього руху та отримав відповідний Сертифікат відповідності. Будь яких переобладнань, конструктивних змін зокрема до зовнішніх світлових приладів не вносилося.

Також вказує і про те, що матеріалами справи не доводиться факт вчинення адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами, а працівник поліції не забезпечив повне і об`єктивне з`ясування усіх обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Саме візуальне спостереження працівника поліції не підкріплене іншими належними та допустимими доказами у справі, є недостатнім для висновку про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Просить врахувати і те, що ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачає імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис, а за відсутності у постанові посилання на такий, останній не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі.

Також зазначає і про те, що розгляд справи поліцейським не проводився, права та обов`язки не роз`яснювалися, клопотання про можливість скористатися правовою допомогою проігноровано (а.с. 1-10).

Такий адміністративний позов подано до поштового відділення 10.01.2023 (а.с.10), однак отриманий судом лише 28 лютого 2023 року та у цей же день, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А. (а.с.11).

Ухвалою судді від 02.03.2023 вищезазначений позов ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав не сплати судового збору та надано строк на усунення недоліку 5 (п`ять) днів з моменту отримання копії ухвали (а.с.12-13).

14.03.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 разом із квитанцією про оплату судового збору (а.с.15-16).

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 16.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.03.2023 (а.с.18).

21 березня 2023 року та аналогічного змісту 24.03.2023, до суду надійшло клопотання від представника відповідачів Маланчука М.В. про перенесення розгляду справи з метою підготовки та подачі відзиву у ній.

31.03.2023 до суду надійшов відзив на адміністративний позов від представника відповідачів у справі Маланчука М.В. у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Зазначає, що під час несення служби, в с. Новий Киселів, на А/Д М-19, 485 км, 01.01.2023 екіпажем патрульної поліції, під час вільного патрулювання було виявлено транспортний засіб, який порушив правила дорожнього руху, а саме, водій керував транспортним засобом BMW 520, з номерним знаком НОМЕР_1 , в якому колір зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив пункт 31.4.3 Правил дорожнього руху, якими визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» після чого поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення (несправність заднього лівого габаритного ліхтаря та невідповідність зовнішніх світлових приладів визначеним вимогам), причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України, що водій і зробив.

Зазначає, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 31.4.3 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та в його присутності винесено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, останній на місці винесення правопорушення від отримання копії постанови відмовився, про що здійснено відмітку у спеціальній графі.

Також зазначає і про те, що факт керування транспортним засобом саме позивачем підтверджується доданими до відзиву відеозаписами, а саме, відеозапис із автомобільного відеореєстратора із назвою video 2023-03-20 14-30-59, на якому зафіксовано рух автомобіля BMW 520, з номерним знаком НОМЕР_1 до моменту його зупинки та виходу із автомобіля водія, а саме ОСОБА_1 (починаючи із 00 хв. 50 сек. відео). Також підтверджує факт керування і відеозапис із назвою export-ddrbf, створений за допомогою нагрудних камер поліцейських, на якому, починаючи із 00 год. 01 хв. 40 сек. зафіксовано, що саме позивач виходить із автомобіля, після його зупинки, з місця, призначеного для водія. Також, на момент зупинки, інших осіб у транспортному засобі BMW 520, з номерним знаком НОМЕР_1 не знаходилось.

Ще одним доказом керування транспортним засобом відповідач називає постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.02.2023 року у справі № 718/47/23, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що на долучених відеозаписах із нагрудних камер поліцейських зафіксовано період від моменту зупинки транспортного засобу, розгляду справи про адміністративне правопорушення до вручення копії постанови, чим було завершено розгляд справи, а тому відеозйомка велася безперервно та містить необхідну доказову інформацію у справі, а тому твердження позивача не відповідають дійсності.

Так, на 00 год. 27 хв. 16 сек. відео із назвою export-ddrbf поліцейський Сороцький П.В. розпочав розгляд справи та близько 00 год. 27 хе. 46 сек. ознайомив Позивача із правами особи, яка притягається до відповідальності. Даний фрагмент також містить момент, на якому зафіксовано, що Позивач відмовився користуватись будь якими із прав під час розгляду справи. Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення, містить інформацію щодо особи правопорушниці та обставин скоєння нею правопорушення, а тому відповідає загальним вимогам, встановленим ч. 2 ст. 283 КУпАП. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено на позивача відповідно до статті 33 КУпАП та у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відтак, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Стосовно не відповідності оскаржуваної постанови ст. 283 КУпАП та того твердження, що у постанові не зазначено технічні засоби, якими здійснювалась фіксація правопорушення. Дане твердження є хибним, так як в п. 7 постанови серії EAP № 6356247 від 01.01.2023 р., зазначено: «476065, 475519, відео з автомобільного реєстратора», тобто, номера нагрудних камер поліцейських та відео з автомобільного реєстратора (копію постанови надаємо).Позивач звертаючись до суду зазначає, що транспортний засіб Позивача пройшов державну реєстрацію відповідно до чинного законодавства, а така державна реєстрація не можлива без сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, який був виданий на автомобіль Позивача.

На твердженняпозивача щодо факту проходження автомобілем державної реєстрації відповідно до чинного законодавства, вказує, що нормативно правовим актом, який визначає дозволену вимогу щодо безпечності технічного стану КТЗ, вимоги до зовнішніх світлових приладів є ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби». Так, п. 6.1.5 ДСТУ, в таблиці № 1, вказано колір та кількість приладів зовнішніх світлових, зокрема і зазначено, що фара ближнього світла та передній габаритний ліхтар повинні мати білий колір, кількість штук - 2. Разом з тим, копії сертифікату відповідності, на який посилається позивач, до позовної заяви додано не було. Більше того, із відео з нагрудних камер поліцейських, а саме, на 00 год. 11 хв. 26 сек. вбачається, що на автомобілі Позивача ближнє світло фар має червоний відтінок.

Долучає до відзиву документи на підтвердження повноважень та диск із відеозаписами.

У судове засідання 05.04.2023 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог КАС України, що підтверджується наявними у справі повідомленнями.

Від позивача ОСОБА_1 жодних клопотань до моменту винесення рішення у справі не надходило, поважних причин неявки останній суду не повідомив.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання, про поважні причини неявки суд не повідомили. Скерували до суду відзив.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.01.2023 інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Сороцьким П.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії ЕАР №6356247 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, за те, що останній, керуючи належним йому транспортним засобом BMW 520, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 01.01.2023 о 23:06 в с. Новий Киселів, дорога М-19, 485 км., (встановлено, що колір зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив п.31.4.3 ПДР). Також вказано про керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Крім того, разом із відзивом, відповідачем долучено відеозапис із реєстратора у службовому автомобілі, файл video 2023-03-20 14-30-59, на якому зафіксовано рух автомобіля BMW 520, з номерним знаком НОМЕР_1 до моменту його зупинки патрулем та вихід із автомобіля водія, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 (з початку запису зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку на вимогу працівників поліції, а починаючи із 00 хв. 50 сек. Відео вихід водія з водійських дверей та як останній йде подивитися на задні зовнішні світлові прилади у авто). Також на відео чітко видно зупинений автомобіль BMW 520, з номерним знаком НОМЕР_1 , у якого не горить лівий габарит та червоний колір зовнішніх світлових приладів.

Також на долученому представником відповідача диску із відеофайлами міститься файл під назвою «export-ddrbf», на якому зафіксовано відеозапис із нагрудних камер поліцейських № 476065 та №475519.

При перегляді відеозапису судом встановлено як 01.01.2023, після зупинки транспортного засобу, поліцейські підходять до автомобілю BMW 520 (01 хв. 40 сек.) поліцейський представляється водію та повідомляє його про відеофіксацію їх розмови, про причину зупинки вказує: «лівий габрат не горить» та запитує у водія «що це у Вас за тюнінг такий червоний?». Водій підтверджує несправність, розмова йде про те, що може підвела техніка, а тому не горить.

Водій виходить з машини та перевіряє несправність в подальшому на вимогу поліцейського надає документи на підтвердження права керування та документи на авто. При перевірці посвідчення водія встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 . Крім того, у автомобілі інших осіб не встановлено.

Далі відеозапис стосується провадження у справі за ст. 130 КУпАП, щодо керування у стані алкогольного сп`яніння та огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі «export-ddrbf» (27 хв. 18 сек.), а саме записі із боді камери № 475519, зафіксовано як поліцейський повідомляє водія, що на нього буде винесено постанову за керування транспортним засобом із переобладнанням. При цьому роз`яснює водію про порушену норму п.31.4.3 ПДР та про невідповідність вимогам ДСТУ, що не передбачають червоний колір світлових приладів. Роз`яснює права водію зміст ст. 63 Конституції України та права передбачені ст. 268 КУпАП. На запитання поліцейського водій вказує, що права йому зрозумілі та не бажає скористатися наданими правами (28 хв. 19 сек.). Тому поліцейський вказує про факт винесення постанови за ч.1 ст. 121 КУпАП та про накладення штрафу у розмірі 340 грн. і просить водія зачекати доки будуть складати відповідні матеріали.

О 00:12 02.01.2023 поліцейський ознайомлює водія із винесеною постановою (файл «export-ddrbf» 1 год.06 хв. 21 сек.), водій не погоджується, оскільки таке переобладнання було коли він купив авто, також ОСОБА_1 відмовляється підписати постанову, а тому поліцейський вказує, що така постанова буде надіслана водію поштою. Також поліцейський роз`яснює водію право на оскарження постанови.

Також суд зауважує, що переглянутий відеозапис дійсно підтверджує факт того, що лівий габарит не горить та зовнішні світлові прилади фари позаду у авто, мають червоний колір.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічне передбачено пунктом 1.3 ПДР згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п. а та б п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 31 Правил дорожнього руху передбачає вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання, а згідно п. 31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема щодо зовнішніх світлових приладів:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно вимог ДСТУ 3649:2012 «Колісні транспортні засоби» (що містить вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання) п. 6.1.5 встановлено кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ, які визначають відповідно до таблиці 1.

Так, зокрема: фара ближнього світла повинна бути більго колору у кількості дві штуки; ліхтар заднього ходу повинен бути білого кольору та його кількість визначена: 1, 2 або 4.

Також п. 6.1.7.1 передбачає, що габаритні вогні, контурні вогні повинні функціювати у сталому режимі.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Так відповідачем скеровано відзив на позовну заяву у якому останній вказує на законність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, та вказує про правомірність дій відповідача та наявність доказів вини особи.

Аналізуючи докази у справі суд виходить із того, що долучений разом із відзивом відеозапис в повному обсязі підтверджує як факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП, так і законність дій працівників поліції при винесенні оскаржуваної постанови.

Долучений відеозапис повністю підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 01.01.2023, рух авто, його зупинку, вихід водія із водійського місця та факт того, що у авто інших сторонніх осіб, окрім ОСОБА_1 не було.

Також відеозапис із боді камер, про застосування яких, у відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» повідомлявся водій, містить фіксацію як факту вчиненого правопорушення, так і факт роз`яснення прав водію, розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення оскаржуваної постанови та ознайомлення позивача із нею і його відмову від підпису, роз`яснення права на оскарження такої у 10-денний термін.

Більше того, останній не заперечував в процесі розмови із поліцейськими про факт керування транспортним засобом, вказував про напрямок руху, не висловлював клопотань про необхідність залучення захисника чи бажання подати які небудь клопотання чи скористатися правами, роз`ясненими йому поліцейським.

Таким чином суд вважає доводи позивача, викладені у адміністративному позові з приводу того, що він не керував транспортним засобом, не порушував правил дорожнього руху, що права йому не роз`яснювалися, розгляд справи не проводився, клопотання про бажання скористатися правовою допомогою проігноровано, - є надуманими та такими, що спростовуються дослідженими судом доказами, та можуть бути розцінені як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Також суд зауважує, що, згідно досліджених судом доказів, ОСОБА_1 ставилося у провину факт керування транспортним засобом із несправністю зовнішніх світлових приладів, що і було причиною зупинки, про що одразу вказано поліцейським, а саме: «лівий габарит не горить» у темну пору доби. Крім того встановлено і те, що колір зовнішніх світлових приладів не відповідав вимогам конструкції транспортного засобу, встановлено що він червоний, замість дозволеного білого.

Тобто факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та відповідно порушення вимог п.31.4.3 ПДР, підтверджено не лише візуальним спостереженням працівника поліції, а й підтверджується наданими відповідачем доказами, даними відеозаписів із нагрудних реєстраторів та запису із відеореєстратора патрульного авто.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідність кольору фар білому перевіряється візуально, однак таке підтверджено і відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Про наявність таких відеозаписів вказано у оскаржуваній постанові, у відповідній графі 7 «до постанови додаються».

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Про відеозйомка розмови поліцейський повідомляв водія ОСОБА_1 , а долучений до матеріалів справи відеозапис ведеться безперервно з моменту зупинки транспортного засобу до завершеннярозгляду справи та ознайомлення із винесеною постановою, а тому такий доказ можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Щодо доводів позивача з приводу проходження автомобілем обов`язкової сертифікації на відповідність ДСТУ, то такі доводи не спростовують факту вчиненого правопорушення, так як позивач на момент розмови із поліцейським не заперечував, що ближнє світло фар має червоний відтінок, а лише вказував, що купив авто у такому стані і не вносив до нього змін.

Однак такі доводи, що позивач не здійснював переобладнання не спростовує факту вчиненого правопорушення, а саме керування транспортним засобом, зовнішні світлові прилади якого не відповідають вимогам ДСТУ 3649:2010, згідно яких колір ближнього світла фар має мати білий відтінок.

Про факт проходження сертифікації жодних доказів не долучено, а навіть за умови такої, не виключається можливість подальшого внесення змін до конструкції транспортного засобу та його експлуатації після проведеної сертифікації.

Також суд зауважує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаних критеріїв було дотримано поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, жодних доказів щодо упередженого ставлення поліцейського до позивача чи перевищення повноважень позивач не вказує, та судом не встановлено.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у розмірі визначеному санкцією за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність оскарженої постанови. Також ця постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позов без задоволення.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі, а враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд не знаходить підстав для стягнення із відповідача судових витрат у справі.

На підставі викладеного Правил дорожнього руху, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 9, 121, 245, 251-252, 274, 280, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департамерту патрульної поліції Сороцького Павла Васильовича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії ЕАР №6356247 від 01.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев