Справа № 280/6137/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
04 квітня 2023 року Справа № 280/6137/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Військової частини НОМЕР_1 ,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ділі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) в частині призову на військову службу та зарахування до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 з військової служби особового складу Збройних Сил України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що був протиправно призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час загальної мобілізації з огляду на те, що йому не було проведено медичного обстеження стану його здоров`я. 15.10.2003 позивач був визнаний непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за ст. 73-в (Плоскостопість та інші деформації стопи та пальців) згідно Наказу Міністерства Оборони України № 2 від 04.01.94 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України». Позивач не проходив військову службу та не здобував військову спеціальність, також він не є колишнім військовослужбовцем або учасником бойових дій чи ветераном АТО та ООС: особою, яка проходила строкову службу або служив за контрактом: офіцером запасу та/або військовозобов`язаним. який закінчив військову кафедру вузу і т.і.. Відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» га № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», позивача як військовозобов`язаного запасу призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, тобто, позивача мобілізовано, як особу, що вже проходила військову службу та має відповідну спеціальність та навички, про що свідчить те, що його мобілізували в військову частину кулеметного взводу, хоча позивач за військово-обліковою спеціальністю є водієм. Вважає, що він не мав бути прийнятий на військову службу, як особа, яка вже має військовий досвід або військову спеціальність. Позивач склав військову присягу після його відправки у військову частину на початку квітня 2022 року та зазначає, що вказане суперечить приписам законодавства, а саме п. 42 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», в якому чітко зазначається, що лише після складання Військової присяги військовослужбовцям присвоюється військове звання солдата. Просить позов задовольнити.

Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог заперечив, з огляду на те, що 15.10.2003 призивною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач зарахований у запас. Відповідно до листа № 300/1С - 244 від 24.02.2022 Генерального штабу ЗС України надано розпорядження всім Територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, в умовах правового режиму воєнного стану щодо спрощеного порядку призову громадян по мобілізації до військових частин Сил територіальної оборони ЗСУ, а саме «Ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин Сил територіальної оборони ЗСУ здійснюється в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв. Призов громадян здійснювати за паспортом громадянина України». Оскільки на стан здоров`я військовозобов`язаний - ОСОБА_1 не скаржився, будь-яких повідомлень, заяв, інших документів, які б підтвердили наявність хвороби військовозобов`язаний - ОСОБА_1 також не надав 24.03.2022 у ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано придатним до військової служби, ступінь придатності - ПРИДАТНИМ. Після визначення ступеню придатності військовозобов`язаний - ОСОБА_1 згідно наказу за № 375 від 01.04.2022 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (з основної діяльності) позивач - ОСОБА_1 був призван та направлен для проходження військової служби під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідач 1 просив поновити строк для подання відзиву на позов та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою судді від 31.10.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Поновлено позивачу строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.02.2023 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) копії всіх наявних документів щодо солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: - копію довідки військово-лікарської комісії щодо проведення медичного огляду; - копії витягів із наказу командира (начальника) військової частини (по стройовій частині) щодо призову на військову службу та зарахування до списків особового складу; - копія облікової карти. Такаож, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_3 ) відомості щодо адреси пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) копії всіх наявних документів щодо солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: - копію довідки військово-лікарської комісії щодо проведення медичного огляду; - копії витягів із наказу командира (начальника) військової частини (по стройовій частині) щодо призову на військову службу та зарахування до списків особового складу; - копія облікової карти. Також. витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_3 ) відомості щодо адреси пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 5ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Відповідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_1 має військово- облікову спеціальність 790037А (водій) та 15.10.2003 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час. обмежено придатним у воєнний час за ст. 73-в, Наказу МОУ № 207-1999 року (Плоскостопість та інші деформації стопи та пальців).

Призовною комісією Запорізького ОМВК позивач зарахований у запас 15.10.2003, що сторонами по справі не заперечувалось.

24.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 визнаний «придатним» до військової служби наказ МОЮ № 402-2008.

Відповідно Закону України від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Закону України від 03 березня 2022 «Про затвердження Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію" (зі змінами), наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 № 75 від 01.04.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_10 для проходження військової служби під час мобілізації.

На підставі статті 37 частини 6 пункт 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 виключений з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.04.2022 як такий, що призваний на військову службу.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_11 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_12 з 01.04.2022 року по теперішній час.

Доказів того, ОСОБА_1 переведений 18-25 квітня 2022 року (точна дата позивачу невідома) до військової частини НОМЕР_1 - 53-тя стрілкова бригада 2-й батальйон 6-тарота кулеметний звід де перебуває по теперішній час, матеріали справи не містять. Разом з тим, додана позивачем до позовної заяви копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного містить надпис наступного змісту " НОМЕР_1 навідник ВОС - 101281А 09.05.22 №131".

Позивач не погоджуючись з діями та рішенням відповідача 1 про призов його на військову службу і направлення для проходження служби без проведення медичного огляду, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку доводам сторін, суд виходить із такого.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ, який визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 вказаної статті).

За приписами частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Позивач є військовозобов`язаною особою, яка перебуває у запасі.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно пункту цього Указу мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону № 3543-ХІІ зміст мобілізації становить, зокрема, переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно п. 12 Положення № 154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Отже, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Частиною 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Однак, вищезазначений Закон визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Тому, з урахуванням прийняття Президентом України Указів "Про загальну мобілізацію" та введення в Україні воєнного стану, правовідносини які є предметом розгляду у даній справі регулюються положеннями Закону № 3543-ХІІ, яким врегульовано загальні засади проходження військової службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що позивача призвали на військову службу під час мобілізації.

Сторонами не заперечувалось, що призовною комісіє ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач зарахований у запас з жовтня 2003 року.

15.01.2015 наказом Міністерства оборони України внесені зміни до Настанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002 щодо відміни положення про зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.12.2017 №684 «Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних» (далі - Наказ МО №684, який набрав чинності 13.02.2018) зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, які: були засуджені до позбавлення волі за злочини середньої тяжкості та відбували покарання в установах відбування покарань; за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними до служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки.

Таким чином, починаючи з 13.02.2018, громадяни України, яких визнано військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час (окрім через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідками) мають перебувати на військовому обліку.

Так, ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Суд звертає увагу, що відповідно до Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 під час проведення загальної мобілізації ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин, Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв. У разі зазначення скарг громадянин направляється до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Таким чином, в умовах правового режиму воєнного стану, на початку військової агресії, Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки проводився спрощений порядок призову громадян по мобілізації до військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України. Ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України, здійснювався в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв.

Отже, у разі наявності скарг на стан здоров`я позивач мав право подати скаргу, та за її наявності підлягав направленню до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Так, суд зазначає, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що під час вирішення питання про призов позивача на військову службу, позивач надав до центру комплектування документи щодо його стану здоров`я, щоб викликало сумніви щодо придатності позивача до військової служби в особливий період.

Також суд враховує пояснення відповідача 1 про те, що на стан здоров`я військовозобов`язаний - ОСОБА_1 не скаржився. Будь яких повідомлень, заяв, інших документів, які б підтвердили наявність хвороби військовозобов`язаний - ОСОБА_1 також відповідачу 1 не надавав.

23.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 24.03.2022 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби, наказ МОУ № 402-2008, ступінь придатності «ПРИДАТНИЙ».

Відсутні також і докази на підтвердження того, що як до призову на військову службу, так і у період її проходження у ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач звертався до начальника центру комплектування з питання незадовільного стану здоров`я та необхідності проходження ВЛК.

Таким чином, у відповідача 1 були відсутні будь-які дані щодо того, що станом на момент оголошення мобілізації та призову у воєнний час позивач був непридатний до військової служби, оскільки скарги чи заяви з приводу стану здоров`я від позивача не надходили.

При цьому попри проведення медичного огляду позивача, суд не має підстав для висновку про необ`єктивне визначення лікарями-спеціалістами стану здоров`я позивача на момент огляду, який підтвердив про повідомлення їм усієї інформації з цього приводу.

Зважаючи на ті обставини, що при мобілізації на військову службу з 24.02.2022 медичний огляд позивача здійснювався в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв, і позивачем не доведено, що він звертався зі скаргами на стан здоров`я до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Згідно пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

З моменту набуття особою статусу військовослужбовця, під час воєнного стану звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, можливе лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII.

За таких обставин, у даному випадку, у разі якщо позивач має бажання звільнитися з військової служби за станом здоров`я, то відповідно позивач має право клопотати у письмовій формі перед командуванням військової частини та/або вищим командуванням військ до складу якого входить військова частина у якій він перебуває про його направлення на огляд до ВЛК із подальшим звільненням з військової служби за результатами проведеного огляду.

Матеріали справи не містять жодних документальних доказів того, що позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 (командування) з письмовим рапортом з питання незадовільного стану здоров`я та з клопотанням про направлення його на огляд ВЛК, про його виключення зі списків особового складу цієї військової частини, у тому числі за станом здоров`я, і йому було відмовлено в такому виключенні.

Наявність підстав звільнення з військової служби позивача судом не встановлена, а позивачем та його представником не доведена.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 4статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова