Справа № 726/402/23
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/402/23
Провадження №2-а/726/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Андроника Богдана Васильовича до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопоршення ЕАР №6444590 від 22.01.2023 року,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача Андроник Б. В. звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2023 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАР №6444590 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом в темний час добиз включеним дальнім світлом та не перемикав його на ближнє світло, на дистанції ближче 250 метрів чим засліпив інших водіїв, чим порушив правила 19.2 ПДР України та 19.1. ПДР України порушенняя водіями використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості, передбачене ч. 2 122 КУпАП.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що обставини не відповідають дійсності, так як він рухався по зазначеній вище ділянці дороги і жодних вимог ПДР України не порушував. Пояснює, що позивач пересувався на т/з в темний час доби в умовах недостатньої видимості (при сильному тумані, що значео погіршувало видимість) з включеним дальнім світлом фар. Коли на зустріч йому почав рухатись т/з він перемкнув світло на ближнє. Не було надано доказів щодо скоєного останнім вищевказаного адміністративного правопорушення. Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Андроник Б. В. позовну заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Маланчук М.В. в судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив на позову заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач 25.01.2023 року звернувся до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області із скаргою про визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції та скасування постанови, відповідь (скаргу залишено без задоволення) за результатами розгляду такої отримав 08.02.2023 року, тому останній просить поновити строк звернення до суду з даним позовом. На думку суду строк звернення позивача із позовом підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою ЕАР №6444590 від 22.01.2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, якою визнано його винним в тому, що останній 22.01.2023 р. 22 год. 32 хв. керував автомобілем в темну пору доби рухався з ввімкненим дальнім світлом фар та не перемкнув на ближнє на дистанції ближче ніж 250 метрів, чим засліпив інших водіїв, порушивши п. 19.2 та п. 19.1(а) ПДР України, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно дост. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушенняправил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст.122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором лейтенантом поліції батальйону №1 роти №3 УПП у Чернівецькій області Татарин Іваном Петровичем.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафув розмірі двадцяти п`ятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадянабо 50 штрафних балів.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував автомобілем в темну пору доби та рухався з ввімкненим дальнім світлом фар та не перемкнув цього завчасно, чим засліпив зустрічні транспортні засоби порушивши п. 19.2 та п. 19.1 (а) ПДР України, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Згідно п. 19.1 (а) ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла;

Відповідно до п. 19.2 ПДР України дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

В судовому засіданні суддею було оглянуто відеодиск, який було долучено представником відповідача до матеріалів відзиву. На даному відеодиску не міститься жодного відеозапису, тому суд не має можливості оцінити відео-зображення як доказ.

Отже, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Чернівецькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак наданими доказами спростовують обставини викладені відповідачем у постанові.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другоюстатті 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАР № 6444590 від 22.01.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором лейтенантом поліції батальйону №1 роти №3 УПП у Чернівецькій області Татарин Іваном Петровичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст.72,77,118-119,122,243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопоршення ЕАР №6444590 від 22.01.2023 року

Адміністративний позов ОСОБА_1 , адвоката Андроника Богдана Васильовича до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопоршення ЕАР №6444590 від 22.01.2023 року - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР №6444590 від 22.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Л. В. Байцар