Справа № 240/29749/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/29749/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

04 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна з 25.08.2022 в частині примусового виконання у виконавчому провадженні № 69385974 виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 15 054 від 14.02.2022 по стягненню 124206,29 грн. з позивача на користь АТ "Альфа-Банк", як вчинених в період воєнного стану;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна по виконавчому провадженню № 69385974 від 15.07.2022 про арешт коштів боржника;

- зобов`язати відповідача вчинити дії, направлені на зняття арешту, накладеного згідно вказаної постанови шляхом припинення примусового виконання та направлення постанови про скасування постанови від 15.07.2022 про арешт коштів боржника у ВП № 69385974 у ті самі банки та інші фінансові установи у які вона направлялась відповідачем та сторонам виконавчого провадження.

В обґрунтування позову зазначив, що Законом від 27.07.2022 № 2455-IX з 25.08.20022 забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів; порушення діями відповідача Закону України "Про звернення громадян" щодо "нерозгляду відповідно ст.ст.15, 19 Закону та ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" заяви позивача від 03.11.2022.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Сторони, буду належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2022 постановою Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни було відкрито виконавче провадження № 69385974 з виконання виконавчого напису № 15054, виданого 14.02.2022 приватним нотаріусом Київського МНО Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Альфа-Банк" заборгованості в сумі 124206,29 грн (а.с.24).

Відповідач 15.07.2022 в межах виконавчого провадження № 69385974 постановою про арешт коштів боржника (а.с.26) наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаними постановами від 11.07.2022 та 15.07.2022, звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, в задоволенні якого було відмовлено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі № 240/16037/22, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022 (а.с.35-38).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.11.2022 (а.с.6, 29-30) "Про припинення примусового виконання та зняття з арешту", про наслідки розгляду якої відповідач повідомив листом від 08.11.2022 (а.с.31-32), який ОСОБА_1 отримав 14.11.2022 (а.с.33-24).

Вказані обставини спростовують твердження позивача про порушення діями відповідача Закону України "Про звернення громадян" щодо "нерозгляду відповідно ст.ст.15, 19 закону та ст.ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" заяви від 03.11.2022.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що вони є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту п.3 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII слідує, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

В подальшому, пунктом 2 Закону України від 27.07.2022 № 2455-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану", який набрав чинності 25.08.2022, у пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1404-VIII внесені зміни, відповідно до яких:

- Забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів (абзац 14 пункту 10-2 розділу XIII Закону України № 1404-VIII).

У період дії воєнного стану приватний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи, за умови наявності об`єктивних підстав, має право своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні (абзац 18 пункту 10-2 розділу XIII Закону України № 1404-VIII).

У зв`язку із вказаними змінами, позивач і вважає дії відповідача протиправними щодо примусового виконання у виконавчому провадженні № 69385974, оскільки вважає, що у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів забороняється.

Однак, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, що відкриття виконавчого провадження №69385974 і накладення арешту на майно в цьому провадженні відбулось, коли вказані зміни не були чинними, тобто до 25.08.2022. Доказів того, що після 25.08.2022 відповідачем вичинялись дії з примусового виконання у виконавчому провадженні № 69385974 - суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що абзац 18 пункту 10-2 розділу XIII Закону України № 1404-VIII надає право, а не ставить в обов`язок, приватному виконавцю своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні, за умови наявності об`єктивних підстав. Однак позивачем ні в позові, ні в заяві від 03.11.2022 (а.с.6, 29-30) "Про припинення примусового виконання та зняття з арешту" такі об`єктивні підстави не зазначаються, а тому відповідач і не повинен був вчиняти дії, направлені на зняття арешту, накладеного згідно вказаної постанови шляхом припинення примусового виконання та направлення постанови про скасування постанови від 15.07.2022 про арешт коштів боржника у ВП № 69385974 у ті самі банки та інші фінансові установи у які вона направлялась відповідачем та сторонам виконавчого провадження.

Окрім того, слід звернути увагу, що законодавством не передбачена можливість припинення виконавчого провадження.

Статтею 34 Закону України № 1404-VIII передбачені випадки (підстави), коли виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій.

Статтею 39 Закону України № 1404-VIII - передбачені випадки (підстави), в якому разі виконавче провадження підлягає закінченню.

Однак передбачених законодавством підстав для зупинення вчинення виконавчих дій або закінчення виконавчого Позивачем не зазначено.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 квітня 2023 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.