Справа № 480/2944/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
05 квітня 2023 року Справа № 480/2944/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши заяву представника позивачів - адвоката Атаманюк Василини Ігорівни про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних сил України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
04 квітня 2023 року до Сумського окружного адміністративного суду через свого представника звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , ОСОБА_38 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_39 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_43 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, і просять суд:
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_46 №1107 від 22.09.2022 протиправними;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_47 № 1230 від 13.12.2022 «Про результати службового розслідування», в частині що стосується військовослужбовців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; ОСОБА_48 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_49 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення військовослужбовцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_50 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_51 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та виплатити недоотриману премію у розмірі 10% від встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2022 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення військовослужбовцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_50 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_51 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та виплатити додаткову грошову винагороду за вересень 2022 року у повній мірі.
Одночасно із позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивачів просить зупинити стягнення з грошового забезпечення військовослужбовців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_50 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_51 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , яке проводиться відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_47 №1230 від 13.12.2022 «Про результати службового розслідування».
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що предметом оскарження в даній справі є наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_47 №1230 від 13.12.2022 «Про результати службового розслідування».
Відповідно до вказаного наказу позивачів притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Крім того, згідно п.2 наказу, помічнику командира військової частини - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 :
- здійснити оплату щомісячної премії 177 військовослужбовцям вказаним в пункті 1, наказу відповідно до абзацу 1 пункту 4 розділу XVI Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим, особам» (зі змінами) у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «догана», у розмірі 90% від встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2022 року, здійснивши перерахунок у грудня 2022 року;
- відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року (з урахуванням вимог телеграми Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 від 23.06.2022) не виплачувати додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень або 30 000 гривень 177 військовослужбовцям, вказаних у пункті 1 наказу за вересень 2022 року, здійснивши перерахунок у грудні 2022 року.
Зауважує, що на підставі вказаного наказу, здійснюється відрахування з грошового забезпечення позивачів, начебто за вчинене ними у вересні 2022 року правопорушення.
Разом з тим, військовослужбовці стверджують, що жодного правопорушення, в тому числі у вересні 2022 року, не вчиняли, у зв`язку з чим, звернулись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Як вбачається з оскаржуваного наказу, помічнику командира військової частини -начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 наказано здійснити перерахунок у грудні 2022 року, однак, кошти продовжують утримуватися з грошового забезпечення позивачів і на даний час.
Представник позивача зазначає, що в основу оскаржуваного наказу покладено матеріали службового розслідування, якими жодним чином не підтверджено факту вчинення позивачами інкримінованого їм правопорушення та вважає дії військової частини щодо здійснення стягнення з грошового забезпечення протиправними і такими, що порушують право позивачів на належне, гарантоване державою, матеріальне забезпечення.
Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6 ст.154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зокрема, шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Із наведеного вбачається, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
У свою чергу, заявник повинен довести існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення його прав, обґрунтувати складність вчинення цих дій, підтвердити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Як убачається зі змісту заяви, стверджуючи про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, позивач не наводить підстав, визначених ст. 150 КАС України. Крім того, жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, заявник суду не надав.
Не зазначив заявник і які саме дії, направлені на відновлення прав, доведеться вживати в разі невжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтував складність вчинення цих дій.
Також суд зауважує, що за результатами розгляду даної справи судом, враховуючи предмет позову та заявлені позовні вимоги, у разі визнання спірного наказу незаконним, вирішуватиметься питання і щодо здійснення перерахунку та виплати належних сум грошового забезпечення позивачів за вересень 2022 року.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника позивачів адвоката Атаманюк Василини Ігорівни про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя Н.В. Савицька