Справа № 160/14923/22
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/14923/22
суддя І інстанції - Прудник С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області оформлену листом №1/184зі/103/Лк-2022 від 07.09.2022 року, щодо невиплати грошової компенсації за невикористану ОСОБА_1 щорічну оплачувану чергову відпустку за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року, а саме за сім років у кількості 315 діб;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну оплачувану чергову відпустку за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року, а саме за сім років у кількості 315 діб, із розрахунку відповідно до Порядку №100 «Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки»:

10 795,78 грн. (середньомісячне грошове забезпечення згідно рішення суду) помножити на 76 (місяців з 05.11.2014 по 28.02.2021) = 820 479,28 грн.;

820 479,28 поділити на 1581 (робочий день з 05.11.2014 по 28.02.2021 відповідно до листів Мінсоцполітики 2013-2021) = 518,96 грн. (середня заробітна плата для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки);

518,96 грн. помножити на 315 днів (дні відпустки по 45 діб за 7 років) = 163 472,40 грн.;

у розмірі -163 472,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час звільнення позивачу не було виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку з 05.11.2014 року по 28.02.2021 , а саме за сім років у кількості 315 діб.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправною та скасовано відмову Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області оформлену листом №1/184зі/103/Лк-2022 від 07.09.2022 року, щодо невиплати грошової компенсації за невикористану ОСОБА_1 щорічну оплачувану чергову відпустку за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року. Зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну оплачувану чергову відпустку за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Дніпропетровській області звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не надав належну оцінку тому, що на теперішній час усі законодавчі та нормативно-правові акти, які регулюють питання структури, розмірів, порядку нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу територіальних органів внутрішніх справ втратили чинність. За таких обставин відсутні правові підстави для визнання позивачу складових (видів) грошового забезпечення та їх розміру станом на день його звільнення з органів внутрішніх справ - 01 березня 2021 року, зокрема надання позивачу чергових та додаткових відпусток за 2014-2021 роки, а також визначити розмір грошової компенсації за дні відпусток у зазначений період неможливо. Крім того за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року позивач не виконував службові обов`язки та до керівництва ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо надання щорічних відпусток не звертався, а тому відсутні правові підстави для виплати компенсації за невикористані відпустки.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.10.2014 року за №2239 о/с «По особовому складу» полковника міліції ОСОБА_1 заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з поставленням на військовий облік) згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року №1682-VІІ та пункту 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №426 о/с від 04.11.2014 року полковника міліції ОСОБА_1 заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції з 04.11.2014 року було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановлення на військовий облік) згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року №1682-VІІ та пункту 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вислуга на день звільнення складала: 23 роки 05 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні: 30 років 10 місяців 16 днів.

Невикористана частина відпустки за 2014 рік складала - 18 діб.

Не погодившись з таким звільненням із займаної посади, позивач звернувся до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року у справі № 804/19760/14 визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 жовтня 2014 року за № 2239 о/с «По особовому складу» в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції, з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з поставленням на військовий облік); визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 04 листопада 2014 року за № 426 о/с «По особовому складу» в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції, з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з поставленням на військовий облік); поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції з 05 листопада 2014 року; стягнуто з Головного управління МВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 листопада 2014 року по 28 грудня 2020 року у розмірі 546160,28 грн. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах стягнення за один місяць допущено до негайного виконання; в задоволенні решти вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення суду наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 8 о/с від 29.12.2020 року «По особовому складу» внесено зміни до наказу, а саме, пункт наказу ГУМВС від 04.11.2014 року № 426 о/с в частині звільнення згідно підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VІІ та пункту 62 «а» Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) полковника міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції з вислугою років на день звільнення, яка складала: 23 роки 05 місяців 04 дні, у пільговому обчисленні: 30 років 10 місяців 16 днів, на підставі наказу МВС України від 27.10.2014 року №2239 о/с, з 04 листопада 2014 року, скасувати, вважати його працюючим на попередній посаді, з 05 листопада 2014 року.

Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 3 о/с від 01.03.2021 року «По особовому складу» згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» звільнено у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік): за п. 64 «г» (через скорочення штатів): полковника міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції, з 01 березня 2021 року. Вислуга років на день звільнення складає: 21 рік 07 місяців 09 днів, загальнотрудовий стаж: 29 років 06 місяців 05 днів. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 та наказ МВС України від 06.11.2015 року № 1388.

28.05.2021 року на підставі зазначеного наказу Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області був складений розрахунок вислуги років для призначення пенсії полковника міліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2) заступника начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - начальника кримінальної міліції.

Згідно з даного розрахунку, з яким був ознайомлений позивач 28.05.2021 року, вислуга років, що дає право на призначення пенсії, станом на 01.03.2021 року становить 29 років 06 місяців 05 днів в календарному обчисленні, а саме, час служби - 21 рік 07 місяців 09 днів, трудовий стаж - 07 років, 10 місяців 26 днів, пільговий стаж - 07 років 05 місяців 12 днів.

Крім того, відповідно до довідки № 2047 від 28.12.2020 року, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області, середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 після утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%) та нарахування компенсації податку складає 10515,09 грн. (з розрахунку: 10795,78 грн. - 1619,37 грн. (15% податок на доходи фізичних осіб), 1619,37 грн. (компенсація податку на доходи фізичних осіб), 280,69 грн. (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%).

Листом від 27.08.2021 року № 33/24-5201 Сектор із соціально - гуманітарних питань Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» повернув документи позивача без реалізації, у зв`язку з тим, що рішенням суду у справі № 804/19760/14 не було зобов`язано відповідача зарахувати період вимушеного прогулу до стажу.

Не погодившись з такою бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою.

За наслідками розгляду зазначеної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №160/16157/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» щодо незарахування до вислуги років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), часу вимушеного прогулу в період з 05.11.2014 року по 01.03.2021 року та не врахування середньомісячного грошового забезпечення у розмірі 10515,09 грн. (з розрахунку: 10795,78 грн. - 1619,37 грн. (15% податок на доходи фізичних осіб), 1619,37 грн. (компенсація податку на доходи фізичних осіб), 280,69 грн. (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%). Зобов`язано Головне управління МВС України в Дніпропетровській області та Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), час вимушеного прогулу в період з 05.11.2014 року по 01.03.2021 року та врахувати середньомісячне грошове забезпечення у розмірі 10515,09 грн. (з розрахунку: 10795,78 грн. - 1619,37 грн. (15% податок на доходи фізичних осіб), 1619,37 грн. (компенсація податку на доходи фізичних осіб), 280,69 грн. (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%). Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» направити заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та всі необхідні документи, затверджені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 року № 3-1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.06.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року в адміністративній справі №160/16157/21 повернуто заявнику.

01.09.2022 року позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області із запитом запит на отримання публічної інформації, в якому просив, у разі нездійснення Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області виплат у вигляді компенсації, провести її обчислення та виплату в порядку, встановленому законодавством.

Листом від 09.09.2022 року №1/184зі/103/Лк-2022 відповідач повідомив ОСОБА_1 , про відсутність правових підстав для визначення позивачу складових (видів) грошового забезпечення та їх розміру станом на день звільнення з органів внутрішніх справ, та відмовив провести обчислення та виплату грошової компенсації за невикористану щорічну оплачувану чергову відпустку за період 2015-2021 роки.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за усі невикористані ними дні, як основної, так додаткової відпустки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України «Про відпустки» №504/96-ВР установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про відпустки» №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

Частиною першої статті 18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон №565-XII, у редакції, чинній станом на дату звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ) визначено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Станом на дату звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначало Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення №114).

Пунктом 56 Положення №114 визначено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров`я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Спростовуючи доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції вірно вказав, що у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 1-13/2013 зазначено, що у системному зв`язку з положеннями ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначала Інструкція про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 №499, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин - до 13.12.2016, надалі Інструкція №499.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції №499 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. За час відсутності особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується.

Згідно з приписами пункту 1.18 Інструкції №499 у разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на не врегулювання положеннями спеціальним нормативно-правовим актом питання компенсації невикористаної частини відпустки особі рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за минулі роки, суд першої інстанції вірно застосував при вирішенні спору у цій справі приписи КЗпП України та Закону №504/96-ВР.

Так, відповідно до частини першої статті 24 указаного Закону і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, у випадку звільнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ їй виплачується компенсація за всі невикористані нею дні як основної, так і додаткової відпусток.

Виходячи з викладеного, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19 та від 23 вересня 2021 року у справі №520/12296/2020 суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Позивачу компенсація за невикористану щорічну оплачувану чергову відпустку за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року не нараховувалась та не виплачувалась.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування відмови Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області оформлену листом №1/184зі/103/Лк-2022 від 07.09.2022 року, щодо невиплати грошової компенсації за невикористану ОСОБА_1 щорічної оплачуваної чергової відпустки за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року та зобов`язання Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну оплачувану чергову відпустку за період з 05.11.2014 року по 28.02.2021 року.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції є законними, обґрунтованими, підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні, оскільки суд повно, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у рішенні суду першої інстанції повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 28 березня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Сафронова