Справа № 340/5896/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 340/5896/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року в адміністративній справі №340/5896/22 (головуючий суддя першої інстанції Притула К.М.) за позовом ОСОБА_2 до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 26.12.2022 року звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, в якому просила:

- стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 02 березня 2021 року по 31 липня 2022 року в розмірі 102000 грн. з покладанням на відповідача обов`язку нарахувати та перерахувати до бюджету всі належні до сплати податки та обов`язкові платежі;

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за кожен день прострочення розрахунку, виходячи з розрахунку 307 грн. 69 коп. на день;

- стягнути з відповідача на її користь компенсацію за невикористану відпустку за 2021, 2022 роки у розмірі 7487 грн. з покладанням на відповідача обов`язку нарахувати та перерахувати до бюджету всі належні до сплати податки та обов`язкові платежі;

- стягнути з відповідача на її користь допомогу на оздоровлення за 2021, 2022 роки у розмірі 12000 грн. з покладанням на відповідача обов`язку нарахувати та перерахувати до бюджету всі належні до сплати податки та обов`язкові платежі;

Також просила про стягнення з відповідача матеріальної компенсації заподіяної їй моральної шкоди у розмірі 50000 грн. та понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1984 грн. 80 коп.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року позов залишено без руху у зв`язку з необхідністю зазначити підстави пропуску строку звернення до суду (а.с.13-14).

26 січня 2023 року на адресу Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с.16-20).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України (а.с. 21).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що причиною пропуску строку звернення до суду є погіршення психологічного та фізичного стану позивача на тлі постійних переживань, зумовлених військовими діями на всій території України, а також зволіканням відповідача з поновленням її на посаді відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №340/1504/21. Додатково повідомляє, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 08.08.2022 року по 18.08.2022 року, з 25.08.2022 року по 12.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 11.10.2022 року, з 20.11.2022 року по 08.12.2022 року з діагнозом нервовий розлад, у період з 13.09.2022 року по 27.09.2022 року перебувала на самоізоляції з діагнозом COVID-19 та амбулаторному лікуванні у період з 12.10.2022 року по 15.11.2022 року та з 09.12.2022 року по 13.12.2022 року (на підтвердження чого до апеляційної скарги додано роздруківки медичного висновку). Вважає, що зазначені факти та відповідні їм обставини дають, встановлені ч.2 ст.121 КАС України підстави для визнання поважною причини пропуску строку на звернення до суду, проте суд першої інстанції дійшов протилежного висновку, позбавивши позивача права на судовий захист

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в обґрунтування пропуску строку звернення до суду з позовом, позивач зазначила, що причиною пропуску строку звернення до суду являється погіршення її психологічного та фізичного стану. Однак, позивач не спростовує той факт, що про існування Розпорядження Петрівського селищного голови від 05.08.2022 року №135-к, яким її звільнено з займаної посади, дізналась саме 05.08.2022 року. Проаналізувавши зазначені обставини, суд вважав їх не достатніми та необґрунтованими для поновлення строку звернення з вказаними позовними вимогами та повернув позовну заяву на підставі ч.2 ст. 123 КАС України.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

За правилами статей 123 та 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 Кодексу).

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю, зокрема, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України.

Так, статтею 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно із пунктом 2.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

До «усіх виплат» належить заробітна плата, виплата вихідної допомоги, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати, які гарантовані статтею 43 Конституції України.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що Розпорядженням Петрівського селищного голови від 05.08.2022 року №135-к позивача звільнено з займаної посади, відповідно до поданої нею заявою, за угодою сторін та в той же день була з цим ознайомлена, що підтверджується її підписом. Також зазначає, що відповідно до п.2 Розпорядження Петрівського селищного голови від 05.08.2022 року №135-к та Розпорядження від 10.08.2022 року №136-к позивачу виплачено компенсацію за невикористані додаткові оплачувані відпустки за 2020-2021 роки та за частину щорічної основної відпустки за 2020 рік (копії вказаних Розпоряджень долучено до відзиву на апеляційну скаргу).

Відповідач вважає, що датою, коли позивач дізналась про порушення своїх прав є дати вказаних вище Розпоряджень, а тому нею пропущено місячний строк звернення до суду. Такого висновку дійшов і суд першої інстанції, у зв`язку з чим повернув позовну заяву.

Проте, в матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, а також відсутні будь-які інші докази проведення остаточного розрахунку взагалі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними, оскільки судом не встановлено чи нараховувалась позивачу заробітна плата за період з 02 березня 2021 року по 31 липня 2022 року, компенсація за невикористану відпустку за 2021, 2022 роки та допомога на оздоровлення за 2021, 2022 роки, а якщо нараховувалась, то чи є заборгованість по вказаним виплатам, на яку строки звернення до суду не розповсюджуються.

Апеляційний суд звертає увагу, що середній заробіток за час затримки розрахунку не входить до структури заробітної плати. Такі вимоги залежать від факту повного розрахунку, що також не було враховано судом першої інстанції під час прийняття судового рішення про повернення позову.

Отже, спір у цій справі стосується невиплати всіх сум при звільненні, на які працівник має право, згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством.

Тож, оскільки доказів одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні матеріали справи не містять, то строк звернення позивача до суду з цим позовом не можна вважати пропущеним.

Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції без встановлення відповідних обставин у справі передчасно вирішив питання про застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відтак, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року в адміністративній справі №340/5896/22 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року в адміністративній справі №340/5896/22 скасувати.

Справу №340/5896/22 направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак