Справа № 500/9416/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9416/21

05 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянув у письмовому провадженні з особливостями визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови №67700614 від 29.11.2021, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 /далі - позивач/, через представника адвоката Книша Серія Івановича /далі представник позивача/, звернувся в Тернопільський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Чортківського відділу Державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) /далі - відповідач/, в якій просив суд:

«Скасувати постанову Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2021 ВП № 67700614».

Доводи позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не можуть бути направлені на примусове виконання до завершення процедури адміністративного оскарження та отримання результатів за такою процедурою оскарження.

У зв`язку із тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2021 ВП № 67700614 винесена до закінчення процедури судового оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 18.10.2021 серія ВМ № 00000283, то рішення державного виконавця підлягає скасуванню (а.с.1-3).

Відповідач проти задоволення позову заперечив покликаючись на те, що оскільки виконавчий документ набрав законної сили 28.10.2022, то державним виконавцем вчинено дії та прийнято рішення, які відповідали вимогами Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадженя". Втім, з огляду постановленням судом ухвали від 07.12.2021 у справі № 608/2474/21 про зупинення виконавчого провадження, державний виконавцем прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження, про що 09.12.2021 винесено постанову. Таким чином, в період судового оскарження виконавчого документу (постанови 18.10.2021 серія ВМ № 00000283) (а.с.49-82).

Процесуальні дії /рішення/ у справі, заяви та клопотання сторін.

20.12.2021 позивач звернувся в суд з указаним позовом (а.с.1-3).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 500/9416/21 між суддями, визначено головуючого суддю у справі Баб`юка П.М. (а.с.20).

Ухвалою суду від 23.12.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору (а.с.21,22).

10.01.2022 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, шляхом приєднання квитанції про сплату судового збору від 06.01.2022 № 58455 (а.с.25-27).

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 18 січня 2022 року о 11:00 год. в залі судових засідань Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою: вул. Грушевського, 6, м. Тернопіль, 46021 (а.с.28).

Протокольною ухвалою суду від 18.01.2022 судове засідання відкладено до 11:00 год. 24.01.2022, у зв`язку із неякою сторін та задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.36).

18.01.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.41,42).

Аналогічне за змістом клопотання надійшло до суду 24.01.2022 (а.с.43,44).

24.01.2022 судове засідання не проводилось у зв`язу із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті (а.с.45).

01.02.2022 позивач подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.47).

09.02.2022 подано відзив на позовну заяву (а.с.49-82).

10.02.2022 відповідачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.83,84).

10.02.2022 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.85).

Ухвалою суду від 11.02.2022 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 608/2474/21 (а.с.86,87).

Ухвалою суду від 03.03.2023 провадження в адміністративній справі № 500/9416/22 поновлено. Вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін (а.с.94).

Ухвалою суду від 05.04.2023 допущено заміну Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) правонаступником - Чортківським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ: 34652974, адреса місцезнаходження: 48500, Тернопільська область, м. Чортків, вул. Ринок, 10, засоби зв`язку: , тел.: ((0355) 22-02-58).

Обставини встановлені судом.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України від 18.10.2022 серії ВМ № 00000283, винесено старшим державним інспектором відділу провадження автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, Колєснік Наталією Геннадіївною про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено, що згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП в разі не сплати ним штрафу в строк, установлений частиною 2 статті 3002 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягнуть штраф у подвійному розмірі 34000 грн (далі постанова від 18.10.2022 ВМ № 00000229) (а.с.55).

Відповідно до ч.3 ст.291 КУпАП України постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Постанова від 18.10.2022 ВМ № 00000283 набрала законної сили 28.10.2021, що підтверджується доказами поштового відправлення №235 (а.с.56).

Укртрансбезпека листом від 25.11.2021 № 3206/3.5/14-21 «Щодо примусового виконання» надіслала на адресу Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківській області) постанову від 18.10.2022 ВМ № 00000229 для примусового виконання (а.с.54-56).

Старшим державним виконавцем Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Письменною Ольгою Богданівною, за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови від 18.10.2022 ВМ № 00000229, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2021 № 67700538 (далі постанова ВП № 67700538) (а.с.57).

Не погоджуючись із даною постановою позивач звернуся із даним позовом до суду.

Норми права застосовані судом (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, якщо окремо не вказано інше).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» /далі - Закон №1404-VIII/, Законом України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» /далі - Закон №1403-VIII/, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 р. №2832/5), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р. за №489/20802 /далі - Інструкція №512/.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону №1404-VIII, визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статтей 1-3 Закону №1403-VIII, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби, які діють відповідно до Конституції України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, з метою своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3)законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6)гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пункт 2 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5)резолютивна частинарішення,що передбачаєзаходи примусовоговиконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно із пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, серед іншого, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом частин 1-3 статті 11 Закону №1404-VIII, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 1 статті 13 Закону № 1404-VIII, передбачено, що, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша статті 18 Закон №1404-VIII, передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 Закону №1404-VIII, визначено, що виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до частин 4, 5, 8 статті 19 Закону № 1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Стаття 26 Закону №1404-VIII, визначає, що виконавець розпочинає процедуру примусового виконання на підставі виконавчого документу, передбаченого статтею 3 цього Закону, за наявності підстав, що передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 статті 34 Закону № 1404-VIII, визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії"; 8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченомучастиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 10) включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; 12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації; 13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку"; 14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств"; 15) якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу; 16) якщо рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільних систем економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Статтею 299 КУпАП, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно із приписами частини першої статті 74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Мотивована оцінка суду.

Спірним, в межах даного предмету спору, є питання про порядок звернення постанови про накладення до адміністративного стягнення до виконання з урахуванням комплексного застосування положень статті 299 КУпАП та Закону № 1404-VIII.

Для вирішення спору по суті, суд повинен встановив, чи має своїм обов`язком державний виконавець перед прийняттям рішення про відкриття виконавчого провадження здійснити перевірку наявності (відсутності) судових проваджень на предмет судового оскарження виконавчого документа.

Розв`язуючи поставлене питання, суд зазначає наступне.

Постанова від 18.10.2022 ВМ № 00000283 (а.с.55) за своїми змістом відповідає пункту 6 частини 1 статті 3 та частині 1 статті 4 Закону № 1404-VIII, у зв`язку із чим підлягає примусовому виконанню в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Учасники виконавчого провадження (стягувач, боржник, державний виконавець) наділені сукупністю прав та обов`язків, які реалізують у визначеній законом послідовності. Спільною вимогою законодавця до учасників виконавчого провадження є обов`язок сумлінного використання усього обсягу прав з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 8 статті 19 Закону № 1404-VIII).

Учасники виконавчого провадження не є рівноправними суб`єктами правовідносин. Перш за все, вказане обумовлене правовим статусом державного виконавця, як суб`єкта, що реалізує в таких правовідносинах владні управлінські функції по відношенню до двох інших учасників (стягувача та боржника).

Правовим наслідком реалізації владних управлінських функції державного виконавця є його рішення, якій приймаються у формі постанов. Такі рішення (постанови) державного виконавця є індивідуальними актами права, оскільки головним чином стосуються прав та обов`язків двох інших суб`єктів стягувача та боржника.

Аналіз Закону № 1404-VIII (в частині спірних правовідносин) дає підстави дійти висновку, що відкриттю виконавчого провадження передують три стадії:

- звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення (стаття 26 Закону № 1404-VIII, пункт 3 розділу Інструкції № 512);

- перевірка державним виконавцем поданого виконавчого документу щодо наявності підстави для повернення стягувачу без прийняття до виконання (частина 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, пункт 4 Інструкції № 512);

- прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження (стаття 26 Закону № 1404-VIII, пункт 5 Інструкції № 512).

Звернення стягувача із заявою про примусове виконання, є втіленням принципу диспозитивності у виконавчому провадженні (пункт 6 частини 1 статті 2 Закону № 1404-VIII), оскільки пов`язується виключно із правом стягувача на примусове виконання рішення.

Для відкриття виконавчого провадження стягувач пов`язаний обов`язками дотримання (1) вимог до форми та змісту виконавчого документа, (2) вимог щодо форми та змісту заяви про примусове виконання, (3) порядку звернення із такою заявою до державного виконавця та (4) строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На другому етапі, державний виконавець перевіряє виконавчий документ щодо наявності правових підстав для прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. (частина 4 статті 4 Закону № 1404-VIII).

За умов відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 06.05.2020 у справі № 815/6844/17 зазначив, що органи ДВС і приватні виконавці у силу Закону України «Про виконавче провадження» не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, перевірки правильності заповнення найменувань сторін виконавчого провадження тощо. Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.

Суд вважає вказаний правовий висновок релевантним з обставинами даної справи та враховує під час вирішення спору по суті.

Таким чином, на переконання суду, державний виконавець за умов відсутності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, «має своїм обов`язком» винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Це узгоджується із спеціальним дозвільним видом регулювання суспільних відносин, в яких бере участь суб`єкт владних повноважень, що передбачений частиною 2 статті 19 Конституції України «дозволено те, що передбачено законом».

Оскільки державний виконавець у спірних правовідносинах реалізує свої владні управлінські функції, то вчиняючи дії та приймаючи рішення державний виконавець має своїм обов`язком діяти: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина 2 статті 2 КАС України).

Суд, у свою чергу, має своїм обов`язком перевірити, чи дотримувався державний виконавець оголошених критеріїв поведінки суб`єкта владних повноважень під час реалізації владних управлінських функцій у спірних правовідносинах.

Постанова від 18.10.2022 ВМ № 00000283 набрала законної сили 28.10.2021, що підтверджується доказами поштового відправлення №439 (а.с.56).

Приймаючи постанову від 29.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67700614 (а.с.57) державний виконавець вірно виходив, що виконавчий документ (постанова від 18.10.2021 ВМ № 00000283) набрав законної сили та пред`явлений до виконання в межах строку вказаного у виконавчому документі, підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відсутні.

Зокрема, 25.11.2021 стягувач звернувся із заявою про примусове виконання (а.с.54).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі про оскарження виконавчого документу (постанова ВМ № 00000283) постановлена 26.11.2021 (а.с. на зворотній стороні 85).

07.12.2021 Чортківським районним судом Тернопільської області постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу (а.с.-72-74).

У зв`язку із чим, державним виконавцем 09.12.2021 прийнято рішення про зупинення виконавчого провадження (а.с.75).

Хрологія вчинених дій та прийнятих процесуальних рішень у спірних правовідносинах дає підстави не погодитись з тим, що стягувач достеменно був обізнаний про наявність процедури судового оскарження виконавчого документу.

Так, 27.10.2021 позивач повідомив стягувача про те, що ним розпочато процедуру оскарження виконавчого документа (а.с.12). Разом з тим, належних доказів про відкриття провадження у справі стягувачу не надав. У зв`язку із чим, фактично аж через місячний строк стягувач реалізував своє право на звернення із заявою про примусове виконання виконавчого листа. Доречно зауважити, що по іншому, стягувач не міг вчинити, позаяк 27.11.2021 в нього б завершувався строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, не можна визнати не сумлінною поведінку стягувача, який реалізував свої право на примусове виконання постанови від 18.10.2021 ВМ № 00000283 фактично в переддень завершення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Дана поведінка стягувача відповідає інтересам стягувача, які останній переслідує у виконавчому провадженні.

В той же час, суд звертає увагу на те, що навіть у випадку скасування постанови від 18.10.2021 ВМ № 00000283 (виконавчого документу) постанова державного виконавця від 29.11.2021 ВП № 67700614 не може бути визнана протиправною. Оскільки протиправними є дії та рішення, які вчинені всупереч критеріям, що передбачені частиною 2 статті 2 КАС України. Натомість, скасування виконавчого документа не робить дії (рішення) державного виконавця такими, що вчинені всупереч закону, який їх регулює.

Так, у випадку скасування виконавчого документу в судовому порядку, державний виконавець має своїм обов`язком прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження, про що виносить постанову в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (пункт 5 частини 1 статті 39, частини 2, 3 статті 39 Закону № 1404-VIII).

Не прийняття такого рішення є підставою для звернення боржника до адміністративного суду із позовною заявою про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобов`язання прийняти рішення (стаття 287 КАС України).

Оскільки дії та рішення державного виконавця відповідали критеріям, передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чортківського відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови №67700614 від 29.11.2021 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Ринок, 10,м. Чортків,Тернопільська область,48501 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 квітня 2023 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.