Справа № 520/1666/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 квітня 2023 р. № 520/1666/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.01.2023 року №59 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження військової служби з 22.11.1981 по 29.11.1983 року, відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28.12.2022 року та здійснити виплату;

- в разі задоволення адміністративного позову прошу суд звернути рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання;

- встановити судовий контроль шляхом зобов`язання відповідача надати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що не призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області з 28.12.2022 ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст.30 та ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із включенням до страхового стажу період проходження військової служби з 22.11.1981 по 29.11.1983 року, є протиправним та порушує його права і соціальні гарантії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 28.03.2023 залучено до участі у розгляді адміністративної справи №520/1666/23 - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області як третю особу, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник відповідача І.Калитюк, надіслав до суду відзив, в якому не погодився з позовними вимогами, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно до частини 1 статті 32 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. Для осіб з інвалідністю І групи - від 54 років до досягнення особою 59 років включно - 10 років. Вказано, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка) страховий стаж ОСОБА_1 , склав 08 років 05 місяців 13 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди, зазначені в трудовій книжці. Однак, не враховано до страхового стажу період військової служби, так як є невідповідність паспортним даним (на титульній сторiнцi вiйськового квитка по батькові не відповідає паспортним даним позивача). Рiшенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.09.2022 по справі №944/2729/22 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_2 . Факт належності військового квитка, як зазначає в позовнiй заяві ОСОБА_1 , встановлено не було. Отже, оскільки на час встановлення інвалідності та на час звернення із заявою про призначення пенсії у позивача був відсутній необхідний страховий стаж, призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - немає законних підстав.

Третя особа не скористалась своїм правом щодо надання до суду до суду письмових пояснень.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 , позивач) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №611254 підтверджується, що позивачу 23.03.2022 встановлена І Б група інвалідності (безстроково/загальне захворювання).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 08.04.2022 та 20.04.2022 року ОСОБА_1 звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявами щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішеннями від 14.04.2022 за №59 (Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області) та від 25.04.2022 року №59 (Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області) ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відмови територіальних органів Пенсійного фонду України, вмотивовані тим, що страховий стаж позивача становить 1 місяць; до страхового стажу не зараховано періоди роботи, що занесені до трудової книжки серії НОМЕР_4 , та період військової служби згідно військового квитка № НОМЕР_1 , оскільки на титульних сторінках по батькові " ОСОБА_2 " не відповідає даним паспорта " ОСОБА_3 " (російською мовою).

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 , з метою усунень в документах розбіжностей 05.07.2022 звернувся до Яворівського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що також не заперечується відповідачем у відзиві на адміністративний позов.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.09.2022 у справі №944/2729/22 (провадження №2-о/944/56/22), яке набрало законної сили 22.10.2022, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка заповнена 22.03.1984 року на ім`я " ОСОБА_1 ".

Відповідно до приписів ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з наявною в матеріалах справи копією розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області ОСОБА_4 , має страховий стаж 10 років 16 днів (додаток до листа ГУ ПФУ у Львівський області від 13.12.2022 за №18178-19089/А-52/8-1300/22).

28.12.2022 року ОСОБА_1 , повторно звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії по інвалідності надавши всі необхідні документи (зокрема трудову книжку, військовий квиток) та рішення суду, яке набрало законної сили, що також не заперечується відповідачем.

За принципом екстериторіальності заява відпрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області.

03.01.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення №59 про відмову в призначені пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого ч.1 ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Свою відмову мотивував тим, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка) страховий стаж складає 08 років 05 місяців 13 днів. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи відображені в трудовій книжці.

Зауважень стосовно форми звернення, обсягу матеріалів звернення пенсійним органом не висловлено, наявності явних та очевидних дефектів у поданих документах не виявлено.

Не погодившись із означеним рішенням щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

Частиною першою ст. 9 Закону України №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами ч.1,2 ст.30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи

Згідно з ст.32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю I групи: від 54 років до досягнення особою 59 років включно - 10 років.

Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Аналіз вказаних норм свідчить, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю I групи: від 54 років до досягнення особою 59 років включно - 10 років.

Таким чином, суд звертає увагу, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у випадку наявності у нього 10 років.

Судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №611254 від 23.03.2022 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) встановлена І-Б група інвалідності (безстроково, загальне захворювання).

Тобто, на час встановлення ОСОБА_1 інвалідності (1Б група), а саме 23.03.2022 року позивачу виповнилось 59 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Суд зазначає, що з оскаржуваного рішення відповідача від 03.01.2023 за №59 до страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи відображені в трудовій книжці (08 років 05 місяців 13 днів), однак як встановлено судом управлінням в оскаржуваному рішенні не надано оцінки щодо страхового стажу позивача за період з 22.11.1981 по 29.11.1983 року відносно проходження позивачем військової служби згідно військового квитка серії НОМЕР_1 .

З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно записів в трудовій книжці, що належить ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 , зазначено, що в період з 22.11.1981 по 01.12.1983 року він проходив службу в лавах Радянської армії.

Також, проходження позивачем в період з 22.11.1981 по 01.12.1983 служби в рядах Радянської армії підтверджується наявним в матеріалах справи копією військового квитку серії НОМЕР_1 .

Отже, позивач у період з 22.11.1981 по 01.12.1983 року проходив службу в рядах Радянської Армії.

Відповідно до п.п."в" абз.3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Отже період служби позивача в Радянській армії з 22.11.1981 по 01.12.1983 року повинен бути зарахований до страхового стажу.

Суд відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві на адміністративний позов, що до страхового стажу позивача не враховано період проходження військової служби, так як є невідповідність паспортним даним (на титульній сторiнцi військового квитка по батькові не відповідає паспортним даним позивача), оскільки по-перше це не закладено в основу спірного рішення, по-друге спірний період вказаний у трудовій книжці.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 03.01.2023 року №59 про відмову в призначенні пенсії підлягає визнанню протиправним. Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо. Оскільки рішення від 03.01.2023 року №59 є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Відносно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Суд зазначає, що окремі випадки передбачені вказаною статтею в даному випадку не застосовується.

Враховуючі викладене, позивачу пенсія має бути призначена з 28.12.2022, тобто з дня звернення за пенсією.

У свою чергу, суд враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №227/3208/16-а.

Підсумовуючи викладене вище, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28.12.2022 року та здійснити виплату.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відносно клопотання позивача, заявленого в порядку ст.382 КАС України, щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Щодо клопотання позивача щодо негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Приписами ч.1 ст.371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки рішенням суду зобов`язано відповідача призначити та здійснити виплату пенсії, суд доходить висновку, що ухвалене рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, так як позивач звільнений від його сплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" як особа з інвалідністю І групи.

Керуючись ст.ст.8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22В, м.Луцьк, Волинська область, 43026, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області від 03.01.2023 року №59 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул.Кравчука, буд.22В, м.Луцьк, Волинська область, 43026, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) періоди проходження військової служби з 22.11.1981 по 29.11.1983 року, відповідно до військового квитка серія НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул.Кравчука, буд.22В, м.Луцьк, Волинська область, 43026, ) призначити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28.12.2022 року та здійснити її виплату.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 04 квітня 2023 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО