Справа № 380/17330/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17330/22 пров. № А/857/3032/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року, головуючий суддя Потабенко В.А., ухвалене у м. Львові, повний текст якого складено 30.01.2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просив скасувати постанову заступника начальника Дрогобицького міськрайонного відділу виконавчої служби Західного територіального управління Міністерства юстиції м. Львів від 04.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64360830 щодо виконання постанови головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області №50168579 від 10.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Дрогобицького міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавчого збору в сумі 105 119,83 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження втупив в силу 10.02.2017 року, і відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» останнім днем строку на пред`явлення такого документа є 10.05.2017 року. Позивач вважав постанову від 04.02.2021 року протиправною, оскільки станом на день її прийняття сплив строк, протягом якого вищевказаний виконавчий документ міг бути пред`явлений до виконання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову, прийняту заступником начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відкриття виконавчого провадження № 64360830 щодо виконання постанови №50168579 від 10.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Дрогобицького міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавчого збору в сумі 105 119,83 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Дрогобицький ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що виконавчим провадженням ВП №50168579 постановою державного виконавця від 03.02.2021 року повернуто виконавчий документ стягувачу, відповідно строк три місяці для пред`явлення виконавчого документа від 10.02.2017 щодо стягнення виконавчого збору починається з 03.02.2021 року та триває три місяці. У даному випадку державним виконавцем 04.02.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64360830 щодо виконання виконавчого документа №50168579, у зв`язку з цим відповідний строк відповідачем не пропущено

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у Дрогобицькому МВВС перебувало на виконанні виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 442/4990/14-ц, виданого 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 на загальну суму 1051198,29 грн.

11.02.2016 року стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» вперше пред`явлено виконавчий документ до примусового виконання, а 12.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50168579, якою надано боржнику строк для добровільного виконання до 19.02.2016 року та попереджено про примусове виконання зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій при невиконанні рішення в наданий строк.

10.02.2017 року у межах виконавчого провадження АСВП №50168579 головним державним виконавцем Дрогобицького МВВС Кушнір Світланою Тадеївною винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 105 199,83 грн.

03.02.2021 року заступником начальника Дрогобицького МВВС Кушнір Світланою Тадеївною прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №50168579 за заявою стягувача АТ «УкрСиббанк».

04.02.2021 року заступником начальника відділу Дрогобицького МВВС Кушнір Світланою Тадеївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64360830 з виконання постанови ВП №50168579, виданої 10.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 залишку виконавчого збору у сумі 100 822,74 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що солідарним боргом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була сума в 1051198,29 грн., то й виконавчий збір має бути обрахований відповідачем, виходячи з розміру саме цієї суми боргу відносно двох боржників.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

До 05.10.2016 умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 28 Закону № 606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону № 606-XIV розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Водночас, 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону № 1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у розмінні положень Закону № 1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Відтак, аналізуючи положення ст. ст. 26, 45 Закону № 1404-VIII слід дійти висновку, що про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, а його безпосереднє стягнення здійснюється без виокремлення в інше виконавче провадження за рахунок стягнутих із боржника грошових сум одночасно із задоволенням вимог стягувача.

Винятком з цього правила є випадки, передбачені ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII, зокрема, повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У такому випадку виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує на загальних підставах в окремому виконавчому провадженні, у тому числі з урахуванням вимог щодо строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання.

Таким чином, якщо стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) достатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом, але недостатньо для сплати виконавчого збору, його стягнення продовжується на загальних підставах, а вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору необхідно перевіряти, зокрема, чи не пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 23 Закону № 606-XIV та ст. 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За правилами Закону № 606-XIV та Закону № 1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору приймається одночасно з початком примусового виконання рішення і виконується за рахунок стягнутих із боржника грошових сум одночасно із задоволенням вимог стягувача в межах основного виконавчого провадження, постанова про стягнення виконавчого збору від 10.02.2017 ВП №50168579 є такою, що автоматично пред`явлена до виконання з дати її прийняття.

Отже, строк її пред`явлення до виконання був неодноразово перерваний (як свідчать матеріали справи), у зв`язку з чим його початок після переривання у спірних правовідносинах необхідно обчислювати з моменту прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у межах якого вона виконувалася (була пред`явлена до виконання).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 826/7708/17.

Таким чином вірним є висновок суду попередньої інстанції про те, що строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 10.02.2017 року ВП №50168579 не закінчився через його переривання.

З матеріалів справи слідує, що у Дрогобицькому МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області перебувало на виконанні виконавче провадження №50168579 з виконання виконавчого листа № 442/4990/14-ц, виданого 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 на загальну суму 1 051 198,29 грн.

Так, позивач є солідарним боржником разом із ОСОБА_2 , а загальна сума боргу становить 1 051 198,29 грн.

10.02.2017 року в межах виконавчого провадження ВП №50168579 державним виконавцем винесена постанова про стягнення з ОСОБА_1 одноособово виконавчого збору в сумі 105 119,83 грн., тобто 10% від фактичної суми стягнення.

Колегія суддів звертає увагу, що вказана постанова від 10.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 105 119,83 грн. є чинною та ніким не скасована.

При цьому, наведена вище постанова не є предметом розгляду даного спору, відтак суд не повинен надавати оцінку правомірності її винесення.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі, якщо виконавче провадження завершено і винесена у ньому постанова про стягнення виконавчого збору є чинною, законодавством не передбачено іншої альтернативи поведінки виконавця, окрім як відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що приймаючи оспорювану постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, державний виконавець діяв відповідно до закону, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а така постанова є правомірною, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі №380/17330/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 05.04.2023 року.