Справа № 813/5744/15
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відводу колегії суддів

29 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 813/5744/15 пров. № А/857/3082/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В.

представника апелянта Демчук Я.Д.

представника третьої особи: Тарасович О.І.

третя особа ОСОБА_1 не з`явилась.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі № 813/5744/15 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 ., треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 813/5744/15 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.02.2023р. про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 813/5744/15.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023р. призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 29.03.2023р. в 12:30 у залі судових засідань №2 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

29.03.2023р. під час розгляду справи у судовому засіданні ОСОБА_1 заявила відвід колегії суддів у даній справі, оскільки вважає що задовольняючи частково її клопотання суд дії неупереджено. При цьому, апелянт просила суд, відкласти розгляд справи для надання можливості письмових аргументів щодо заявленого відводу.

Колегія суддів, задовольнила частково клопотання ОСОБА_1 , та надала останній 20 хв. для надання письмових аргументів щодо заявленого відводу.

В подальшому ОСОБА_1 через канцелярію суду подала письмову заяву про відвід колегії суддів у даній справі та відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю адвоката та погіршення самопочуття.

Подана ОСОБА_1 заява про відвід колегії суддів обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів у складі головуючого-судді - Бруновської Н.В., суддів - Хобор Р.Б. та Шавеля Р.М.

Лутчин Л.М. в судовому засіданні під звукозапис зазначила, що дана колегія не може об`єктивно розглядати дану справу та підлягає відводу на підставі п.4 ч.1 стю 36 КАС України, - наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, з урахуванням факту не вжиття заходів колегією суддів на її заяву та очевидні факти погіршення її стану здоров`я у судовому засіданні раптово, а також очевидні факти наявності наперед узгодженого рішення, яке намагається винести колегія на користь ОСОБА_2 .

Представник апелянта, Демчук Я.Д., проти задоволення поданої заяви заперечив з підстав її необґрунтованості та просив суд у задоволенні такої відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Львівської міської ради, Тарасович О.І., проти задоволення поданої заяви про відвід колегії суддів також заперечила та просила у задоволенні такої відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про відвід, колегія суддів дійшла висновків, що заява про відвід не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з поданої заяви, ОСОБА_1 заявила відвід, на підставі ст.36 КАС України, яка передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Стосовно розгляду заяви про відвід даним складом суду, колегія суддів зазначає таке.

Так, 29.03.2023р. Лутчин Л.М, в судовому засіданні заявила усний відвід колегії суддів у даній справі. При цьому, апеляційний суд надав останній час для подання письмової заяви. Однак, через канцелярію суду ОСОБА_1 подала клопотання, у яких вказано про погіршення стану здоров`я та неможливість подання заяви у визначений судом строк.

ч.4 ст.41 КАС України, передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Дотримання цієї гарантії забезпечується як правом учасників справи на спростування цієї "процесуальної теореми" шляхом заявлення відводу судді, чим забезпечується його незалежність в кожному окремому провадженні, так і правом судді за наявності визначених процесуальним законодавством підстав заявляти самовідвід.

ч.2 ст.39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, які визначені статтями 36-38 цього Кодексу, учасниками справи може бути заявлений відвід судді, або суддям, які беруть участь у колегіальному розгляді справи.

ч.1 ст.36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи, в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст.31 цього Кодексу.

ч.2 ст.36 КАС України також передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу.

Слід звернути увагу, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі.

Тобто, слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

З усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати, як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тобто, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно, не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Колегія суддів зауважує, що одним з принципів адміністративного судочинства є принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Це також означає, що не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 8 КАС України).

ч.1 ст.45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

ч.3 ст. 196 КАС України встановлено, що головуючий у судовому засіданні відповідно до завдання адміністративного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи.

У цій справі ОСОБА_1 не навела обґрунтованих доводів на користь того, що судді складу колегії проявляють особисту упередженість під час розгляду справи 857/5744/15 при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02.02.2023р. про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 813/5744/15.

Крім того, надаючи оцінку наведеним доводам щодо неналежного розгляду чи порушення розгляду поданих ОСОБА_1 клопотань та процесуальних дій суду під час розгляду справи, колегія суддів вважає, що у цій частині заявник не погоджується із процесуальними рішеннями та діями колегії суддів у вказаній справі, покликається на порушення судом норм процесуального законодавства при здійсненні розгляду апеляційної скарги та поданих заявником клопотань.

При цьому, апеляційний суд, зазначає, що про усну заяву про відвід колегії суддів Лутчин Л.М. повідомила одразу після оголошення ухвали про часткове задоволення поданих клопотань.

Фактично зміст заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Бруновської Н.В.., суддів Хобор Р.Б. та Шавеля Р.М. не свідчить про наявність підстав, передбачених ст.ст.36, 37 КАС України, а зводиться до незгоди з процесуальними діями колегії суддів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ч.4 ст.36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у тому числі мотивована незгодою з процесуальними діями, рішеннями колегії суддів та висловленими ними думками, наведені нею підстави є лише суб`єктивним сприйняттям обставин, тому, не можуть бути підставою для відводу.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів: судді - доповідача Бруновської Н.В., суддів Хобор Р.Б, та Шавеля Р.М. під час вирішення відповідних питань або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості з матеріалів справи та доводів заяв про відвід не вбачається.

Інших підстав вважати, що колегія суддів не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи № 813/5744/15 немає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновків, що в задоволенні поданої 29.03.2023р. Лутчин Л.М. заяви про відвід слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись статтями 31, 36, 37, 39, 40, 321, 325, 328 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Бруновської Н.В., суддів Хобор Р.Б, та Шавеля Р.М. від розгляду справи № 813/5744/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель