Справа № 360/1541/22
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

30 березня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1541/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за відсутності учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду через «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі відповідач), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.08.2022 просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), які полягають у розрахунку та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яку він отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яку він отримував під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу в системі Державної прикордонної служби України, а саме: у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а наказом відповідача № 532-ос від 28.04.2022 його було виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, останнім днем проходження військової служби було визначено 29.04.2022.

Позивач зазначає, що в день виключення зі списків особового складу військової частини 29.04.2022, будь-яких розрахунків з ним проведено не було, з розрахунком розміру сум, належних до виплати, не ознайомлено.

18.05.2022 позивачем було направлено запит до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про надання інформації, щодо коштів які йому було перераховано 18.05.2022, про розміри та склад грошового забезпечення, та копії його особистих карток грошового забезпечення. З листа відповідача від 23.05.2022 № 11/483 позивач дізнався, що йому не у повному обсязі нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», сума якої склала 160 043, 00 грн.

Позивач вважає, що при звільненні йому з військової служби відповідачем до розрахунку суми одноразової грошової допомоги при звільненні безпідставно та протиправно не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, встановлену Постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, яку він отримував під час проходження служби в розмірі 30 000 грн.

З урахуванням викладеного позивач просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 04 липня 2022 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року поновлено провадження у справі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 4 липня 2022 року у справі № 360/1541/22 залишено без задоволення, справу направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 29 грудня 2022 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 06.08.2022, продовжено відповідачу строк на подання відзиву на уточнену позовну заяву та витребуваних документів.

10.01.2023 на адресу суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з таких підстав.

Позивач проходив дійсну військову службу та наказом Голови Державної прикордонної служби України від 27.04.2022 №403-ос звільнений з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років).

Наказом начальника загону від 28.04.2022 №532-ОС «Про особовий склад» позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 29.04.2022. Даним наказом передбачена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідач зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу. В цій постанові відсутнє посилання на таку сімейну обставину як «не висловлення бажання продовжувати військову службу одним із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558, затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція 558).

Підпунктом 2 пункту 9 розділу 5 Інструкції 558 передбачено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини та інші поважні причини, визначені Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Підпунктом 6 пункту 9 розділу 5 Інструкції 558 передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: 1) для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Аналогічна норма передбачена пунктом 2 розділу 1 Інструкції 558.

На думку відповідача, позивач помилково додаткову винагороду, передбачену Постановою 168, вважає щомісячною додатковою грошовою винагородою, оскільки розділом 3 Інструкції 558 визначені щомісячні додаткові види грошового забезпечення, і в цьому розділі зовсім відсутнє посилання на додаткову винагороду передбачену Постановою 168.

На території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року No2102-ІХ, введено воєнний стан, і лише з моменту введення воєнного стану передбачена дана додаткова винагорода.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (в редакції на час виникнення правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, в тому числі Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, додаткова винагорода, передбачена Постановою 168 має тимчасовий характер і по закінченню воєнного стану не має нараховуватись.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 19.03.2020 у справі 820/5286/17 не може бути взято до уваги, оскільки в цій постанові чітко зазначено, що позивач отримував додаткову винагороду протягом 21 місяця перед звільненням (п. 46). Отримання позивачем додаткової винагороди, передбаченої Постановою 168 протягом 2 місяців (не є ознаками постійності), не дає підстав вважати її щомісячною додатковою грошовою винагородою, тому відсутні підстави включати її до складу грошового забезпечення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копіями паспорту громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, картки платника податків та посвідчення серія НОМЕР_4 від 21.01.2015.

ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що визнають сторони.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.04.2022 № 532-ос виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення полковника юстиції ОСОБА_1 (П-004295), помічника начальника загону з правової роботи - начальника групи юридичного забезпечення, звільненого з військової служби за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу, а саме один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину віком до 18 років)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону у запас, з правом носіння військової форми одягу. Календарна вислуга років станом на 29.04.2022 становить 26 років 05 місяців 21 день, пільгова 17 років 10 місяців 03 дні. Всього 43 роки 03 місяці 24 дні.

В наказі також зазначено, що остаточною датою закінчення проходження військової служби слід вважати 29.04.2022. Виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років служби.

18 травня 2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив, зокрема, надати роз`яснення щодо виплат, які надходили йому 18.05.2022, а також про розмір та склад грошового забезпечення.

Листом №11/483 від 23.05.2022 ІНФОРМАЦІЯ_4 надав відповідь на заяву позивача від 18.05.2022, в якій серед іншого зазначено, що 18.05.2022 йому було здійснено наступні виплати: додаткова винагорода за період з 01 по 28 квітня 2022 року з розрахунку 30 000,00 грн за повний місяць в розмірі 28 000,00 грн; додаткова винагорода за період з 01 по 28 квітня 2022 року з розрахунку 70 000,00 грн за повний місяць в розмірі 65 333,33 грн; грошова компенсація за невикористані 11 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік в розмірі 9 028,07 грн; грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2022 роки в розмірі 91 922,13 грн; грошова допомога при звільнені у розмірі 160 043,00 грн. При розрахунку з ним було здійснено перерахунок і доплата грошового забезпечення за квітень місяць - 800,07 грн та індексації - 22,41 грн.

Відповідно до довідки про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 позивачу нараховані кошти у розмірі 282195,15 грн, з яких посадовий оклад 5993,33 грн, оклад за військове звання 1430,67 грн, надбавка за вислугу років 3712,00 грн, надбавка за кваліфікацію 419,53 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 620,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 4454,40 грн, компенсація невиплаченої щорічної відпустки 9028,07 грн, компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій - 91922,13 грн, премія від окладу 7192,00 грн, індексація 649,94 грн, додаткова винагорода 67666,66 грн, компенсація за речове майно 60106,42 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком суми одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 від 09.01.2023, її розмір розраховано з урахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 6200,00 грн, військове звання 1480,00 грн, вислуга років 3840,00 грн, набд. за кваліф. 434,00 грн, набд. за таємність 620 грн, НОПС 4608,00 грн, премія 7440,00 грн, всього 24622,00 грн; 24622,00*26 вислуга років*25% = 160043,00 грн.

Відповідно до архівної відомості № 1 позивачу нараховувались з 24 лютого по 29 квітня 2022 року суми додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ № 168 від 28.02.2022, що були виплачені в таких розмірах:

- додаткова винагорода ПКМУ № 168 від 28.02.2022 (30000): березень 5357,14 грн, 24193,55 грн; квітень - 5806,45 грн, травень 28000,00 грн;

- додаткова винагорода ПКМУ № 168 від 28.02.2022 (70000): квітень 80000,00 грн, травень 65 333,33 грн.

Отже судом встановлено, що позивачу протягом трьох місяців з початку введення воєнного стану в Україні нараховувалася додаткова винагорода, що передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яка виплачувалася на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, в тому числі Державної прикордонної служби, в розмірі 30 000 гривень; а також протягом останніх двох місяців перед звільненням він як особа, що брала безпосередню участь у бойових діях або забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, отримував цю додаткову винагороду, в збільшеному до 100 000 гривень розмірі в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано аргументи учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Так, відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону №2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

Отже перелік підстав звільнення через сімейні обставини або інші поважні причини містить спеціальна норма Закону №2232-ХІІ, яка має застосовуватися з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, за якою було звільнено позивача.

24.02.2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 22.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.05.2022.

Як встановлено судом, звільнення позивача відбулося у зв`язку з висловленим небажанням продовжувати військову службу під час дії воєнного стану до оголошення демобілізації, відповідно до витягу із наказу від 28.04.2022 № 532-ос ОСОБА_1 станом на 29.04.2022 має календарну вислугу років - 26 років 05 місяців 21 днів.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Нормами ч. 4 ст. 9 Закону №2011 передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до абз.2 п.2 ст.15 Закону №2011 військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як встановлено судом, наказ відповідача від 28.04.2022 № 532-ос в частині виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 26 років служби є чинним, не скасований і не змінений.

Тому зауваження відповідача про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, якою затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, не містить такої підстави для звільнення через сімейні обставини як «не висловлення бажання продовжувати військову службу одним із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років» - є незмістовним.

Право на одноразову допомогу при звільненні позивач набув у відповідності до статті 15 Закону № 2011-ХІІ, що не заперечується відповідачем.

Отже, спірним питанням цієї справи є склад грошового забезпечення військовослужбовців, з якого розраховується розмір цієї допомоги.

Положеннями пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Щодо включення до складу грошового забезпечення додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, суд дійшов таких висновків.

Кабінетом Міністрів України 28.01.2022 прийнято постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пунктом 1 якої постановлено: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил […], в тому числі Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)".

Відповідно до архівної відомості № 1 за період з 24 лютого 2022 року по 29 квітня 2022 року позивачу нараховаувалась та виплачена додаткова винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, що не заперечується сторонами.

Таким чином, додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, виплачувалася позивачу з моменту її установлення Кабінетом Міністрів України на період воєнного стану та до моменту звільнення його зі служби протягом останніх трьох місяців, при цьому в різному розмірі (до 30 000 грн та до 100 000 грн).

Тому, враховуючи нетривалий час служби позивача в період дії воєнного стану, підстави його звільнення - у зв`язку з висловленим небажанням продовжувати військову службу під час дії воєнного стану, різні підстави та розміри отриманої ним винагороди протягом періоду її виплати, суд дійшов висновку, що для позивача така виплата не мала постійного характеру.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція 558).

Підпунктом 6 пункту 9 розділу 5 Інструкції 558 передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: 1) для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).

Отже відповідач правомірно, згідно з вимогами статей 9 та 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та підпункту 6 пункту 9 розділу 5 Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558, не включив додаткову винагороду, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, до складу грошового забезпечення позивача, з якого розраховується розмір одноразової грошової допомоги при його звільненні зі служби.

Тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, питання щодо розподілу цих судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 94, 241-246, 250, 255, 263, 291, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій, які полягають у розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Шембелян