Справа № 399/657/22
Суддя: Шульженко В. В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 399/657/22
провадження № 2-а/399/7/2023
Рішення

Іменем України

04 квітня 2023 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області, сектор реагування патрульної поліції, інспектор Чагур Артур Олександрович, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив скасувати постанову інспектора сектора реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області Чагур А.О. серії БАБ №759430 від 16.11.2022 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у виді штрафу за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за те, що керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування. 16.11.2022 року о 09:00 год. рухаючись на автомобілі КІА SORENTO номерний знак НОМЕР_1 на автомобільній трасі в районі села Красопілка був зупинений невстановленими особами, одягненими в одяг темного кольору нібито з метою перевірки документів. Не пред`явивши на його вимогу службові посвідчення невстановлені особи вручили заповнений без його присутності аркуш паперу (постанова БАБ №759430 від 16.11.2022 року). Позивач зазначає, що ним було заявлено клопотання про необхідність скористатися юридичною допомогою, проте йому було категорично відмовлено в такому праві. Зазначає, що ним було надано невстановленим особам всі наявні в нього документи - паспорт, водійське посвідчення НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , довіреність та поліс №АР/2501655, який строком дії до 26.11.2022 року. А, тому, позивач не погодився із зазначеним рішенням поліцейського, оскільки вважає себе невинним, оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с.12).

Ухвалою суду від 29.12.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено право подачі відзиву на позовну заяву та витребувано документи від ГУНП в Вінницькій області (а.с.20-21).

Ухвалою суду від 26.01.2023 року залучено до участі у справі співвідповідача ГУНП у Вінницькій області (а.с.55-56).

16.02.2023 року надійшов відзив на позовну заяву від співвідповідача (а.с.97-104).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, яке надійшло до суду 24.01.2023 року просив розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами справи, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.50).

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань не направили.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст. 286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У порядку письмового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №759430 від 16.11.2022 року судом встановлено, що ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 у зв`язку із тим, що 16.11.2022 року о 09:05 год. на а/д М30 водій керував автомобілем Кіа без полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.8).

Із копії поліса №АР/2501655 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів судом встановлено, що строк його дії з 27.11.2021 року до 26.11.2022 року, забезпечений транспортний засіб типу ВЗ №ВХ202900 марки КІА SORENTO.

У відзиві співвідповідач не визнав позовні вимоги, вважав їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки 16.11.2022 року поліцейським винесено відносно відповідача оскаржувану постанову у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 , який керував автомобілем КІА SORENTO днз НОМЕР_4 при собі та на вимогу працівника поліції не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, а тому з посиланням на норми чинного законодавства просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пп. Ґ п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частина 1 ст. 126 КАС України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

З огляду на зазначене, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, потрібна наявність головної обставини - керування особою транспортним засобом.

Відповідачі не надали суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачами не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому обвинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляд справ було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачами в порушення вимог ст.77 КАС України не надано суду доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн., тому зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №759430 від 16.11.2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області (адреса: 21050, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Театральна, 10), судові витрати по сплаті судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко