Справа № 580/3927/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3927/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила суд (в редакції від 10.11.2022 вх. № 34630, а. с. 137-141):

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком, починаючи з моменту настання пенсійного віку - з 25.11.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, шляхом зарахування до її стажу роботу з 01.01.2004 до 19.05.2014, починаючи з моменту настання пенсійного віку - з 25.11.2021.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, яке листом повідомило позивача, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області від 15.02.2022 № 94, відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, з урахуванням того, що за результатами розгляду документів, наданих позивачем, відмовлено у зв`язку з відсутністю стажу, а період роботи з 01.01.2004 до 19.05.2014 на підставі трудової книжки і довідок про заробітну плату не прийняв до уваги з посиланням на відсутність підтвердження сплати страхових внесків. Натомість, позивач вважає, що стаж роботи з 01.01.2004 до 19.05.2014 повинен враховуватись в стаж позивача на підставі міжнародної угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та Угоди «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993. Позивач повідомляє, що довідка Ок-5 (персоніфікований облік) відображає лише дані, які були зазначені на території України, а стаж роботи з 01.01.2004 рахується на підставі довідок виданих на території російської федерації від 12.07.2011 б/н (а.с. 11-12), згідно яких, зі всіх сум заробітної плати сплачувались страхові внески.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.02.2022 № 2464 щодо перевірки відомостей про страховий стаж набутий за кордоном у 2004-2014 роках.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2022 № 2464 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у взаємодії із Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві сприяти у перевірці (визначенні) страхового стажу набутого за кордоном у 2004-2014 роках ОСОБА_1 .

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення норм матеріального права в оскаржуваній частині, тому, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 05.04.2023.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком, позивач подала апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення норм матеріального права, тому, просить рішення суду скасувати в частині та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 05.04.2023 для спільного розгляду апеляційних скарг позивача та відповідача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг позивача та відповідача, колегія суддів зазначає таке.

За матеріалами справи, позивач 09.02.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком (зарєстровано за № 2464), що підтверджується матеріалами справи - розпискою-повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 48) та прийнятим спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.02.2022 № 94 (а.с. 44), листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.07.2022 № 2600-0206-8/74682 (а.с. 47).

Заяву від 09.02.2022 про призначення пенсії (прийнята Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві), яка за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

У переліку документів, доданих до заяви № 2464 значиться: п. 1 - довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; п. 2 - заява про призначення/перерахунок пенсії; п. 3 - паспорт; п. 4 - довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000; п. 7 - довідки ЗП: б/н 23.07.2014, б/н 12.07.2011, б/н 05.08.2011; п. 13 - трудова книжка або документи про стаж у кількості 1 шт. НОМЕР_1 .

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.02.2022 № 94, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Обґрунтовуючи дану відмову зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви не зарахований період роботи в РФ з 01.01.2004 до 19.05.2014, позаяк відсутня інформація від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків. Необхідний страховий стаж згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 29 років (з 01.01.2022 до 31.12.2022), проте страховий стаж позивача становить 24 роки 01 місяць 28 днів.

Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, було прийняте за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961.

Незгода позивача з рішенням пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії за віком, зумовила на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- відповідачем необґрунтовано не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.01.2004 до 19.05.2014 з тієї причини, що відсутня інформація від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків, позаяк обов`язком відповідачів є сприяння особі, яка звернулась до суб`єкта владних повноважень, у реалізації прав, що узгоджується із змістом визначення поняття заява (звернення) ст. 3 Закону України "Про звернення громадян";

- оскільки для призначення пенсії важливі і страховий стаж і сума з якої сплачений ЄСВ, то відповідачі покликані сприяти у реалізації прав людини з урахуванням дотримання принципів належного врядування під час розгляду звернень/заяв, у т.ч. через взаємодію з органами доходів і зборів, які адмініструють ЄСВ після 2013 року, а до цього адміністували соціальні внески органи ПФУ;

- перевіряючи за критеріями частини 2 статті 2 КАС України, індивідуальний акт, суд першої інстанції дійшов висновку про його протиправність, позаяк зазначається у розписці-повідомлення від 09.02.2022 № 2464 про перелік документів, які надані для призначення пенсії: довідка ЗП 12.07.2011 (значиться про сплату соціальних внесків), проте немотивовано і передчасно рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.02.2022 № 94, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком;

- відповідач, ухвалюючи індивідуальний акт протиправно не продемонстрував сприяння у реалізації права позивача на соціальний захист та його легітимних очікувань, як складової майнового права, не сприяв у реалізації прав заявника, не роз`яснив Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу, що потребує виправлення у контексті повноважень суду, тому позовні вимоги належить задовольнити частково з урахуванням формалізованих способів захисту згідно з частиною 1 ст. 5 КАС України, визнавши протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.02.2022 № 2464 щодо перевірки відомостей про страховий стаж набутий за кордоном у 2004-2014 роках.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області:

- до загального страхового стажу позивача, правомірно не був зарахований період роботи за кордоном з 01.01.2004 до 19.05.2014, позаяк відсутня інформація від відповідних фондів держави-учасниці міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків;

- дані/докази щодо сплати страхових внесків у ці періоди роботи відсутні.

Доводи апеляційної скарги позивача:

- по суті спору, позивач вважає висновки суду першої інстанції правильними (в частині наявності підстав для зарахування спірного стажу роботи за кордоном);

- втім, обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача в оскаржуваному рішенні, не призведе до реального поновлення порушених прав позивача, є неефективним, адже за наслідком повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, не гарантовано призведе до зміни позиції пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.09.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Так, відповідно до норм статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30.06.2000 незалежно від перерв.

Відповідно до норм абзацу п`ятого частини першої статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо здійснити перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 2.10 Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала, зокрема, особа, яка звертається за пенсією. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, під час приймання документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

За змістом статті 62 Закону № 1788-ХІІ, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до положень статті 101 Закону № 1788-ХІІ, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Роботодавець або його правонаступник має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами: виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції, було досліджено, що позивачем було надано копію трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , згідно записів у період з 01.01.2004 по 19.05.2014 позивач працювала водієм трамвая у філіалі трамвайного депо, що підтверджується довідками від 12.07.2011 б/н, згідно яких у спірний період з 01.01.2004 до 19.05.2014 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату та у довідці є запис, що з усіх сум заробітної плати сплачувались страхові внески.

При обчисленні розміру пенсії, зарахування до страхового стажу періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), в тому числі до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати з 01.01.2004 за періоди роботи на території Держав СНД, здійснюється при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД на території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наданої відмови позивачу, відповідач причиною такої відмови зазначив, зокрема щодо періоду роботи позивача в російській федерації, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, при цьому, відповідач не надіслав відповідний запит, тобто, не вчинив жодних дій задля з`ясування обставин, які, на переконання пенсійного органу, є спірними чи непідтвердженими.

Колегія суддів вважає, що відповідачем жодним чином не доведено того факту, що не здійснювались відповідні відрахування з заробітку позивача під час її роботи у російській федерації, на противагу чому, в матеріалах справи міститься довідка, згідно якої вказано, що із заробітної плати проводились відповідні вирахування в згідно законодавства.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що пенсійним органом необґрунтовано не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 до 19.05.2014 з тієї причини, що відсутня інформація від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків, позаяк факт роботи та періоду роботи (страхового стажу періоду з 01.01.2004 до 19.05.2014) позивача на вказаному підприємстві підтверджується записами трудової книжки, зауважень до заповнення якої не висловлено, а розмір заробітку та підтвердження сплати внесків, підтверджується уточнюючими довідками (а.с. 90, 91). Відповідачем не зазначено, які саме документи мали бути надані позивачем задля врахування цього стажу.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що пенсійний орган, своїм рішенням, фактично позбавляє позивача пенсійного забезпечення, без наявності обставин, які реально залежать від волі/дій позивача, адже останньою, при зверненні до пенсійного органу, було надано всі наявні в неї документи на підтвердження наявності в неї відповідного стажу для призначення пенсії, при цьому, трудова книжка містить підтверджуючі дані уточнюючих довідок відомості, всі надані документи узгоджуються між собою.

Тож, висновки суду першої інстанції про бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області під час розгляду заяви позивача щодо перевірки відомостей про страховий стаж набутий за кордоном у 2004-2014 роках, є правильними та обґрунтованими.

Водночас, обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2022 № 2464 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у взаємодії із Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві сприяти у перевірці (визначенні) страхового стажу набутого за кордоном у 2004-2014 роках ОСОБА_1 , на переконання колегії суддів, є неефективним та не призведе до поновлення прав позивача, позаяк, не містить чіткого способу виконання рішення суду (у взаємодії сприяти), не гарантує прийняття пенсійним органом рішення про зарахування спірного стажу та призначення позивачу пенсії, при цьому, також підлягає врахуванню й те, що в умовах мовномаштабної війни російської федерації проти України, отримання будь-яких даних з пенсійного органу цієї країни щодо підтвердження сплати страхових внесків, не вдається реалістичним та призведе до необґрунтованого порушення прав позивача на отримання пенсії щодо строків її призначення. До того ж, листування з країною-агресором припинене.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, саме шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, оскільки це призведе до ефективного захисту прав позивача, а дискреція відповідача у цьому випадку відсутня, оскільки судом визнано необґрунтованими підстави для відмови позивачу в призначенні пенсії, а інших недоліків заяви у рішенні відповідача не зазначено, тож, залишається єдиний можливий варіант поведінки суб`єкта владних повноважень, як призначити позивачу пенсію.

Доводи апеляційної скарги відповідача не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга під час апеляційного перегляду знайшла своє підтвердження та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2022 № 2464 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у взаємодії із Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві сприяти у перевірці (визначенні) страхового стажу набутого за кордоном у 2004-2014 роках ОСОБА_1 .

Прийняти нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, шляхом зарахування до її стажу роботи з 01.01.2004 до 19.05.2014, починаючи з моменту настання пенсійного віку - з 25.11.2021.

У іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко