Справа № 560/11185/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11185/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

04 квітня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Цапіва І.М.,

представника відповідача: Лавренюка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" від 14.07.2022 №,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" від 14.07.2022 №.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №1081-П від 10 червня 2022 року "Про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Моріта"" проведено перевірку за місцем ведення господарської діяльності: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Трудова, буд. 4, з 10 червня 2022 року тривалістю 10 діб.

За наслідками проведеної перевірки посадовими особами контролюючого органу складено акт фактичної перевірки від 17.06.2022 №2194/22-01-07-05/44114978, в якому встановлено наступні порушення: п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.95 №265/95-ВР, та п.41 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, Закон України "Про ціни і ціноутворення" від 21.06.2012 №5007-VІ.

Зокрема, встановлено факти завищення державних регульованих цій на пальне - дизельне пальне, бензин А-95, зокрема: 15.03.2022 - дизельне пальне реалізовувалось за ціною 40 грн. за літр; А-95 бензин реалізовувався за ціною 40 грн. за літр. Відповідно до встановлених цін на деякі види пального станом на 03.03.2022 максимальна ціна на ДП складає 35,92 грн.; бензин А-95 - 38,34 грн. Детальна інформація щодо вказаних фактів та інших фактів завищення державних регульованих цін на пальне зазначено у додатку №2 до акту перевірки. Всього сума завищення державних регульованих цін на пальне - бензин А-95 складає 16046 грн.; дизельне пальне - 29598 грн. - Встановлено непроведення розрахункових операцій через РРО при реалізації пального, всього на суму 54113 грн. (додаток №3 до акту перевірки).

На підставі вищезазначеного акту перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 14.07.2022 № (форма "С") яким застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 54113,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим ГУ ДПС у Хмельницькій області податковим повідомленням-рішенням, ТОВ "Моріта" подало до ДПС України скаргу.

Рішенням ДПС України від 29.09.2022 №11901/6/99-00-06-03-01-06, податкове повідомлення - рішення від 14.07.2022 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з винесеним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп. 41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України, підпунктами 19.1.14, 19.1.19, 19.1.20 пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з перелічених у даному пункті підстав.

Як свідчать матеріали справи, підставою для проведення перевірки позивача стала отримана інформація від Державної податкової служби України, згідно якої встановлено можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України).

Згідно листа ДПС від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07, який міститься в матеріалах справи, проінформовано Головні управління ДПС в областях та м. Києві, що проведеним аналізом інформації, що міститься в СОД РРО ДПС про проведені розрахункові операції відповідно до фіскальних чеків продажу пального через РРО в період з 16.04.2022 по 10.05.2022 виявлено 1302 місця роздрібної торгівлі пальним, де здійснювався продаж бензинів автомобільних та дизельного палива з порушенням законодавства про ціни та ціноутворення, з перевищенням граничного рівня торговельної надбавки, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2.

При цьому, до вказаного листа додано перелік місць роздрібної торгівлі пальним, за якими згідно із даними СОД РРО ДПС фіскальними чеками продажу пального підтверджуються операції продажу пального із порушенням граничних рівнів торгівельної надбавки. Серед вищевказаних місць роздрібної торгівлі пальним, була зазначена АЗС, що належить позивачу, за адресою: Україна, Хмельницька обл., м. Хмельницький вул. Трудова, 4.

Стосовно доводів апелянта про ненадання додатку до листа ДПС від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07, колегія суддів зазначає наступне.

Так, документообіг між підрозділами Державної податкової служби України та ії територіальними органами здійснюється в електронному вигляді за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи управління документів. Документи надсилаються в електронних форматах, зокрема, pdf та excel. Лист ДПС від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07 надійшов до ГУ ДПС у Хмельницькій області у форматі pdf, тоді як додатки до нього у форматі excel.

З пояснень представника відповідача встановлено, що Додаток 1 містить інформацію не тільки щодо позивача, а й про 1302 АЗС інших платників податків.

Відповідно до пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.

З огляду на викладене, додана до листа інформація були лише описана у відзиві на позовну заяву.

При цьому, додаток 2 містить форму звітування перед ДПС про результати вжитих контрольно-перевірочних заходів.

Враховуючи наведене вище, судом першої інстанції правильно зазначено, що у відповідача були обґрунтовані підстави для проведення фактичної перевірки ТОВ "Моріта".

Стосовно тверджень позивача про вихід посадовими особами відповідача за межі перевірки, визначеної наказом, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу позивача, що положення п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України визначають перелік питань, яких стосується фактична перевірка, зокрема, дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При призначенні фактичної перевірки, посадові особи контролюючого органу можуть перевірити будь-яке із визначених ПК України питань, незалежно від того, що стало причиною для її проведення.

Такий спосіб, як звірка і співставлення обсягів наявних товарних запасів є одним з інструментів встановлення порушень норм законодавства з питань обігу підакцизних товарів та порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Згідно пп.4 п.2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів- лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891 (далі - Порядок № 891) обіг пального - будь-які операції, що передбачають: - фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); - фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Відповідно до абз.16 ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481/95) незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

Враховуючи наведене вище, встановлено, що обігом підакцизних товарів, зокрема пального, є операції з імпорту, експорту, транспортування, зберігання, торгівлі (придбання, реалізації), комісії, доручення, відповідального зберігання, тощо.

Суд зазначає, що оскільки підставою для проведення перевірки було отримання від державного органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій та обігу підакцизних товарів, а тому метою перевірки було здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, а отже твердження апелянта про неузгодженість у наказі підстави перевірки з метою її проведення є на думку суду безпідставними.

Також судова колегія критично оцінює посилання позивача на відсутність в наказах періоду діяльності, який буде перевірятися, оскільки при оформленні наказу як період діяльності, який буде перевірятися вказано посилання на статтю 102 ПК України, що визначає строки давності та їх застосування.

В абз.3 п.102.1 ст.102 ПК України визначено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Суд зауважує, що норми ПК України не містять обмеження щодо максимального періоду, що може перевірятися з питань порушень вимог податкового законодавства, не пов`язаних з декларуванням, а також порушень вимог іншого законодавства, при цьому такий період не може перевищувати 1095 днів з дня початку перевірки.

Згідно абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення, зокрема, копії наказу про проведення перевірки.

Відповідно до абз.18 п.2 роз.І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, копія документа - документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак.

На виконання абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області позивачу було вручено саме копію наказу від 10.06.2022 №1081-П, адже у ПК України відсутня вимога щодо вручення засвідченої копії наказу про проведення перевірки перед початком проведення документальної виїзної перевірки чи фактичної перевірки.

Посилання позивача на статтю 94 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відповідачем належним чином не завіреної копії наказу про перевірку, суд вважає їх безпідставними, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не регулює правовідносини у сфері проведення податкових перевірок.

Враховуючи наведені вище обставини та те, що до початку перевірки особа, що проводила розрахункові операції в даній господарській одиниці, (оператор ОСОБА_1 ) ознайомилась з наказом, отримала його копію та підписала направлення на проведення фактичної перевірки, а тому суд вважає, що відповідач мав законні підстави для проведення перевірки згідно виданого наказу.

Окрім того, апелянта вважає, що контролюючий орган надав недостовірні докази через те, що в акті перевірки та доданих до нього матеріалах зазначена інформація стосовно методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (далі - Інструкція).

Варто зауважити, що вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Посадові особи контролюючого органу під час здійснення фактичної перевірки не мають ні повноважень самостійно здійснювати заміри пального, ні технічних можливостей до цього. З метою отримання інформації про фактичні залишки пального у резервуарах посадові особи контролюючого органу звертаються до суб`єкта господарювання у якого проводиться перевірка. Відповідно, такі заміри здійснюються суб`єктом господарювання в присутності посадових осіб контролюючого органу.

Методи, способи та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів в резервуарах обирає суб`єкт господарювання відповідно до Інструкції. Тому саме суб`єкту господарювання достеменно відомо, які саме методи, способи та обладнання він використав для отримання інформації про фактичні залишки паливно-мастильних матеріалів в резервуарах.

Інформація отримана від суб`єкта господарювання заноситься посадовими особами контролюючого органу у форму, визначену листом ДПС України від 13.09.2022 №10651/7/99-00-09-03-01-08. Зміст такої форми відповідає цілям проведення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що результати перевірки про зняття залишків пального, станом на 10.06.2022 були відображені у формі, що є додатком №3 до акта фактичної перевірки. У вказаній формі зазначено найменування пального, його кількість та вартість за даними обліку на початок перевірки та фактичні залишки запасів, виявлені під час перевірки залишків запасів пального.

Варто зауважити, що вказана форма була підписана представником ТОВ "МОРІТА" Забродським О.С. Показники, відображені у формі, також підтверджуються поясненнями оператора АЗС №4 ОСОБА_1 .

Апелянтом не обґрунтовано, яким чином невідображення в акті фактичної перевірки інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів впливає на достовірність наданих ГУ ДПС у Хмельницькій області доказів, зокрема, підписаних посадовими особами ТОВ "МОРІТА" форми акту зняття залишків нафтопродуктів та пояснень від 10.06.2022.

Стосовно правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 14.07.2022 №, колегія суддів зазначає наступне.

Суд встановив, що в ході проведення перевірки посадовими особами відповідача встановлено порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі - Закон №265/95), а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та факти завищення державних регульованих цін на пальне в сумі 16046 грн, (бензин А- 95), 29598 грн. (ДП), які встановлені КМ України згідно алгоритмів розрахунків граничних роздрібних цін на деякі види пального. Відповідно до п. 69.27 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, матеріали перевірки направлені до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи відібраними 10.06.2022 фактичні залишки запасів згідно показів рівнемірів становлять: - бензин А-95 Energy в кількості 819,54 л за ціною 50,50 гри. за 1л; - бензину А-95 в кількості 697,00 л за ціною 50 грн. за 1л; - бензину А-92 Energy в кількості 834,05 л за ціною 49 грн. за 1л; - дизельного палива в кількості 639,35 л за ціною 55 грн. за 1л.

В ході проведення фактичної перевірки ТОВ "Моріта" за місцем здійснення діяльності на АЗС №4 сформовано Х-звіт денний за 10.06.2022 року, який міститься в матеріалах справи, з якого встановлено, що залишки пального в резервуарах становлять: - бензину А-95 Energy в кількості 1006.09 л; - бензину А-95 в кількості 1190.46 л; - бензину А-92 Energy в кількості 1370.06 л; - дизельного палива в кількості 1047.85 л.

Крім того, згідно Відомості складеної 10.06.2022 залишки пального в резервуарах становлять: - бензину А-95 Energy в кількості 1006 л; - бензину А-95 в кількості 1190 л; - бензину А-92 Energy в кількості 1370 л; - дизельного палива в кількості 1048 л.

Результати перевірки фактичних залишків пального, станом на 10.06.2021 відображені у вказаній вище Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), що є додатком до позову та до акта фактичної перевірки.

При цьому, відомість підписана посадовими особами контролюючого органу та представником ТОВ "МОРІТА" Забродським О.С.

Враховуючи співставлення даних по Х-звіту та фактичних залишків пального, визначених рівномірами-лічильниками в резервуарах, контролюючим органом встановлено нестачу паливно-мастильних матеріалів в кількості 1068 л на загальну суму 54113 грн, зокрема: - бензину А-95 Energy в кількості 73 л на суму 3587 грн (виключено похибку об`ємом 5 л та залишок пального у трубопроводі об`ємом 108 л); - бензину А-95 в кількості 363 л на суму 18150 грн (виключено похибку об`ємом 5 л та залишок пального у трубопроводі об`ємом 125 л); - бензину А-92 Energy в кількості 414 л на суму 20286 грн (виключено похибку об`ємом 5 л та залишок пального у трубопроводі об`ємом 117 л); - дизельного палива в кількості 218 л на суму 11990 грн (виключено похибку об`ємом 4 л та залишок пального у трубопроводі об`ємом 187 л).

Згідно п.1 ст.3 Закон №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №265/95 у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведения розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання до суб`єкта господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі: -100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; - 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Судова колегія зазначає, що ТОВ "МОРІТА" під час розгляду справи не надано документального підтвердження щодо причин нестачі паливно-мастильних матеріалів на суму 54113 грн, які згідно даних обліку були відвантажені на АЗС №4 за адресою: м. Хмельницький вул. Трудова, 4, суд вважає, що товарно-матеріальні цінності на суму 54113 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій.

А тому, судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідач правомірно, на підставі висновків акта перевірки, які підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 14.07.2022 № на суму 54113,00 грн враховуючи ч.1 ст.17 Закону №265/95 яким застосував штрафну санкцію в розмірі 100 відсотків вартості проданих товарів, оскільки таке порушення позивачем було вчинено вперше.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРІТА" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 квітня 2023 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.