Справа № 160/18484/22
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
21 листопада 2022 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ПН НОМЕР_3 ) з вимогами:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошові кошти за шкоду завдану державі в сумі 5 390,89 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що наказом № 269 від 29.11.2019 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини у зв`язку зі звільненням. Станом на час звільнення у відповідача була переплата грошового забезпечення за перевикористані дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, а також вартість речового майна (за недонос) становила 2501,32 грн. Сума вартості речового майна (за недонос) та переплата грошового забезпечення за перевикористані дні щорічної основної відпустки відповідачем не сплачені, у зв`язку з чим така сума підлягає примусовому поверненню.
На запит суду від 07.02.2023 року вих.№7337/23 щодо надання до суду відомостей стосовно зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради листом № 6/5-1878 від 17.02.2023 року повідомлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 з 31.03.2014 р. по 02.03.2020 р.; згідно даних реєстру територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, інформація щодо місця проживання ОСОБА_1 відсутня.
Відповідач правом на подання до суду відзиву на позов не скористався.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що наказом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2016 року № 113 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зарахований в списки особового складу частини та всі види забезпечення.
Наказом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 № 269 від 29.11.2019 року (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Згідно довідки-розрахунку № 1146 від 02.12.2019 року, вартість речового майна (за недонос) на утримання ОСОБА_1 складає 2501,32 грн.
Відповідно до відомості № 74 від 08.04.2021 року Військової частини НОМЕР_1 про нарахування грошового забезпечення при звільненні за листопад 2019 року, сума становить «-2846,23 грн.».
Листом № 6/54/12-254 від 20.06.2022 року відповідача повідомлено про необхідність добровільного повернення грошових коштів в розмірі 5390,89 грн.
Вказаний лист направлений на адресу відповідача 21.06.2022 року, що підтверджено фіскальним чеком.
Докази сплати заборгованості в розмірі 5390,89 грн. в матеріалах справи відсутні.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-XІV (далі - Статут).
Згідно із статтею 9 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.
Зокрема, як встановлено судом, згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2016 року № 113 (по стройовій частині) ОСОБА_1 призначений водієм першого автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення з 20 квітня 2016 року на підставі власного рапорту, зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
В подальшому, наказом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 № 269 від 29.11.2019 року (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у зв`язку зі звільненням відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; також вказаним наказом передбачено утримати переплату грошового забезпечення за перевикористані дні щорічної основної відпустки за 2019 рік у кількості 8 календарних днів.
Абзацом 1, пункту 14, статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення.
Відповідно до абзацу 4 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну відпустку, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.
Згідно із пунктом 6 Розділу XXXI Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року № 200, у разі звільнення військовослужбовців до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військової частини проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.
Враховуючи вказані норми та той факт, що з відповідачем розірвано контракт за службовою невідповідністю до закінчення календарного року, станом на дату звільнення за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 2846,23 грн. за 8 календарних днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після дострокового розірвання контракту, що підтверджується довідкою розрахунком, наявним у матеріалах справи.
Також, судом встановлено, що за час проходження служби відповідача було забезпечено речовим майном згідно встановлених норм.
Наказом Міністерства оборони України від 29.06.2016 року № 232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, якою визначено завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі по тексту - Інструкція).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Відповідно до пункту 18 розділу III Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 року № 475, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.
З матеріалів справи вбачається, що станом на дату подання позову за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 2501,32 грн. за предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, яке відповідач отримував під час проходження військової служби, що також підтверджується копією довідки-розрахунку.
Таким чином, станом на дату звільнення за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 5 390,89 грн. у зв`язку з тим, що з ним було розірвано передчасно контракт про проходження військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, що підтверджується копією довідки - розрахунку.
Для вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем було підготовлено лист № 6/54/12-254 від 20.06.2022 року щодо утримання вартості виданих предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, утримання коштів використаної щорічної відпустки, у якому пропонувалося відповідачу сплатити кошти в добровільному порядку. Вказаний лист направлений на адресу відповідача 21.06.2022 року, що підтверджено фіскальним чеком.
Станом на день розгляду справи загальний розмір невідшкодованої відповідачем суми коштів державі в особі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України становить 5390,89 грн., та у добровільному порядку не сплачена відповідачем.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки вказані витрати позивачем не понесені, судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ПН НОМЕР_3 ) про стягнення коштів - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ПН НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошові кошти за шкоду завдану державі в сумі 5 390,89 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 квітня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков