Справа № 340/604/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/604/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1)визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області про утримання надміру виплачених сум пенсій в розмірі 7291,61 грн. від 04.11.2022 №36437 відносно нього;

2)стягнути з Головного управління ПФУ в Кіровоградській області на його користь безпідставно стягнуті на підставі оскаржуваного рішення кошти в розмірі 1380 грн.

3) стягнути з Головного управління ПФУ в Кіровоградській області на його користь безпідставно стягнуті за період з жовтня 2022 по лютий 2023 кошти в розмірі 2242 грн. 55 коп.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість, не підтвердження доказами, та зазначив про відсутність підстав для проведення доплати до пенсії позивачу.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію, в зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 2300 грн.

27.05.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, надавши трудову книжку з записом про звільнення з ТОВ "Вересень Плюс" з 16.03.2020 року.

У вересні 2022 року, під час проведення моніторингу фактів працевлаштування осіб, яким призначено пенсію було виявлено, що, відповідно до звітності, поданої ТОВ "Три Стар" //, станом на 17.03.2020 ОСОБА_1 є працюючою особою.

Зважаючи на вказані обставини, з 17.03.2020 проведено перерахунок розміру пенсійної виплати, з урахуванням факту працевлаштування, внаслідок чого розмір пенсії зменшився та з 01.12.2020 склав 2100 грн., що призвело до виникнення переплати пенсії за період з 01.12.2020 по 30.09.2022 в розмірі 7291,61 грн.

Листом від 25.10.2022 за №1100-0503-8/36437 позивачу повідомлено про виявлену переплату та запропоновано повернути зайво отримані кошти на рахунок Головного управління.

04.11.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 36437, відповідно до якого, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок ОСОБА_1 , який отримує пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 2300 грн. на місяць, встановлено, що сума переплати 7291,61 грн. за період з 01.12.2020 по 30.09.2022, яка утворилась у зв`язку з працевлаштуванням, підлягає поверненню.

Не погодившись рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Положеннями пункту 3 частини 2 статті 16 вказаного Закону передбачено, що застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

У відповідності до пункту 2.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року 22-1 (далі - Порядок), у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Згідно з абзацом 2 пункту 2.21 Порядку, у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням. При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно та які мають доходи від такої зайнятості.

Статтею 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 3 Порядку, відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Згідно зі статтею 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 у справі 686/26486/14-а, та постановах Верховного Суду від 25.09.2018 у справі 340/644/15-а та від 21.02.2020 у справі 173/424/17(2-а/173/41/2017).

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Верховний Суд у постанові від 25 жовтня 2021 року у справі № 554/4736/17 дійшов до наступних правових висновків: «Законодавством визначено дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника. Відповідальність може бути покладена на громадянина, на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ, виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії…

Приписами ч. 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб і персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застраховані особи. Іншими словами органи Пенсійного фонду повинні вести деталізований облік відомостей про кожну застраховану особу.

Відповідно до ч. 2 статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, до якої заносяться особові дані, страховий стаж, заробітна плата (доход), сума сплачених страхових внесків, виплата пенсій за рахунок коштів пенсійного фонду і т.д. Таким чином, оскільки органи Пенсійного фонду ведуть персоніфікований облік всіх застрахованих, а відтак працевлаштованих осіб, то у відповідача наявна інформація про факт працевлаштування позивача, що виключає зловживання з боку останнього в частині не повідомлення про своє місце роботи.

Суд встановив, що 27.05.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, надавши трудову книжку з записом про звільнення з ТОВ "Вересень Плюс" з 16.03.2020 року.

У вересні 2022 року, під час проведення моніторингу фактів працевлаштування осіб, яким призначено пенсію було виявлено, що, відповідно до звітності, поданої ТОВ "Три Стар" //, станом на 17.03.2020 ОСОБА_1 є працюючою особою.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, практику Верховного Суду, та те, що відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні. Тому оскаржуване рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повернути позивачу безпідставно утримані кошти з пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повернути ОСОБА_1 грошові кошти, які були утримані за рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 36437 від 04.11.2022 року.

Суду не надано обґрунтування з відповідними доказами щодо складових суми 2242,55 грн., що ці кошти були стягнуті відповідачем внаслідок оскаржуваного рішення, тому у цій частині слід відмовити.

За наведених підстав, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1043930 (а.с.10); копію договору про надання правової допомоги від 14.12.2022, копію розрахунку до договору ( а.с.14).

Відповідно розрахунку витрат від 14.12.2022, адвокатом надана правова допомога:

- попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, узгодження правової позиції, з`ясування обставин справ, підготовка та укладення договору на правничу допомогу, формування ордеру 1 год. 500 грн.;

- складення та подання позовної заяви, в тому числі канцелярські витрати, амортизація засобів виробництва 2 год. 2000 грн.

- підготовка та складення запитів до ГУПФУ. 2 год. 1000 грн.

- участь у судових засіданнях 1 год. 500 грн.

Всього 4000 грн.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе підготовчий процес для розгляду даної справи в суді, збір і систематизацію документів для вироблення правової позиції, складення та подачу адміністративного позову, витребування та надання доказів.

Суд звертає увагу на те, що справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тобто без участі адвоката в судових засіданнях. При цьому, підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою, не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Підсумовуючи викладене, суд вважає документально підтвердженим і співмірним розмір витрат на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.11.2022 №36437 про утримання з 01.12.2022 з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повернути ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) суму неправомірно утриманої пенсії в розмірі 1380,00 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023року у справі №340/604/23 втрачають дію з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко