Справа № 420/21874/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/21874/21

Головуючий І інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 03.10.2022р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області в особі Ліквідаційної комісії про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до МВС України та Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність МВС України та Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області щодо неприйняття рішення в призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати МВС України призначити, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом станом на 07.06.2021р., у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами протиправно та необґрунтовано повернуто матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності II групи внаслідок захворювання, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, без прийняття рішення по суті. Позивач наголошує, що чинним законодавством передбачено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, проте підстав, з яких виходило МВС України при поверненні йому відповідних документів, норми «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850) не містять.

Відповідач, у свою чергу, надав до суду першої інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року (ухваленим у відкритому судовому засіданні) адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії МВС України стосовно повернення без виконання висновку та документів на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850). Визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області щодо не доопрацювання та не подання на розгляд МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850). Зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Одеській області підготувати та подати на розгляд МВС України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850). Зобов`язано МВС України повторно розглянути висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, МВС України та Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області подали апеляційні скарги.

У поданій апеляційній скарзі МВС України посилається на те, що рішення суду 1-ї інстанції в частині задоволення позовних вимог ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та неповного з`ясування судом обставин справи, у зв`язку із чим, просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2022р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області, у поданій апеляційній скарзі також зазначила, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції від 21.09.2022р. та прийняти нове - про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МВС України та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2022р. залишено без руху апеляційну скаргу ГУ МВС України в Одеській області в особі Ліквідаційної комісії та надано строк для усунення її недоліків.

25.11.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022р. апелянту було продовжено строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023р. апеляційну скаргу ГУ МВС України в Одеській області в особі Ліквідаційної комісії - повернуто апелянту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач - підполковник міліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проходив службу в органах внутрішніх справ України.

31.03.2014р. наказом Управління МВС України на Одеській залізниці №42о/с підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п.65 пп. «а» «Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ» (за віком).

Згідно з постановою Медичної військово-лікарської комісії №550, позивач на час звільнення з 31.03.2014р. має травму, «пов`язану з виконанням службових обов`язків», а також захворювання, «пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ».

ОСОБА_1 визнаний «непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час».

Відповідно до виписки з Акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААВ № 478960, 07.06.2021р. за результатами первинного огляду позивача встановлено II групу інвалідності по причині: «травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків».

07.06.2021р. Обласною МСЕК №1 ККУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №049338, згідно з якою ступінь втрати професійної придатності ОСОБА_1 у відсотках становить - 70%, причина втрати професійної працездатності «травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків»

15.06.2021р. позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області з письмовою заявою (рапортом) про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

До вказаної заяви (рапорту) додано: копії паспорта громадянина України, реєстраційного номера облікової картки платника податків, свідоцтва про хворобу, довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності, оригіналу довідки МСЕК про визначення ступеня втрати професійної працездатності, копії актів Н-1, Н-5.

06.07.2021р. Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності ОСОБА_1 в розмірі - 454000 грн.

09.07.2021р. супровідним листом Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області за №14/1-106 матеріали для виплати одноразової грошової допомоги в разі інвалідності ОСОБА_1 направлені на адресу МВС України.

30.07.2021р. листом №32174/21 Сектор державного нагляду за охороною праці МВС України повідомив Департамент фінансово-облікової політики МВС України про розгляд матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Відповідно до змісту цього листа, до зазначених вище матеріалів долучено акти за формами Н-5* від 07.04.2010р. і Н-1* №13 від 07.04.2010р., складені за результатами розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 05.11.1992р. За результатами розгляду вказаних актів встановлено, що розслідування даного нещасного випадку проведено поверхово, з порушенням вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» (затв. наказом МВС України від 27.12.2002р. №1346). Листом Сектору від 30.07.2021р. №34931/21-2021 ліквідаційній комісії ГУ МВС України в Одеській області направлено вимогу щодо скасування актів за формами Н-5* від 07.04.2010р. та Н-1* №13 від 07.04.2010р., складених за результатами розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 05.11.1992р.

17.08.2021р. листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України №38056/15-2021, за результатами розгляду матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі інвалідності вказані матеріали повернуті до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області для доопрацювання.

Зокрема, у листі зазначено те, що за результатами розгляду зазначених матеріалів виявлено порушення вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» (затв. наказом МВС України від 27.12.2002р. №1346). У зв`язку з цим, Сектором державного нагляду за охороною праці МВС України Ліквідаційній комісії ГУ МВС України в Одеській області листом від 30.07.2021р. №34931/21-2021 надіслано вимогу стосовно скасування актів за формами Н-5* від 07.04.2010р. та Н-1* №13 від 07.04.2010р. Таким чином, відповідність надісланих матеріалів вимогам п.14 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850) може бути встановлено після приведення матеріалів розслідування нещасного випадку у відповідність до вимог вказаного вище Наказу. Також, у цьому листі зазначено про необхідність надання до матеріалів інформації про наявність чи відсутність у заявника попереднього установлення відсотка втрати професійної працездатності без установлення інвалідності, а також раніше виплачених сум. Наявність цих недоліків унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами, а тому вони повертаються на доопрацювання.

31.08.2021р. Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області листом №14/1-141 повернуто позивачу подані ним документи для призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника міліції.

У листі зазначено про вимогу Сектору державного нагляду за охороною праці МВС України до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області щодо скасування актів за формами Н-5* від 07.04.2010р., Н-1* №13 від 07.04.2010р. Зокрема, позивачу зазначено про необхідність надання інформації про наявність чи відсутність попереднього установлення відсотка втрати професійної працездатності без установлення інвалідності, а також раніше виплачених сум. Повідомлено, що наявність зазначених недоліків унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з «Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850), а тому документи повертаються на доопрацювання.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідачів щодо неприйняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми, а також захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, протиправною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, як наслідок, наявності підстав для їх часткового задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або ж тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Так, 07.11.2015р. набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII.

У розумінні ч.1 ст.97 Закону №580-VІІІ, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

До набрання чинності Законом №580-VIII, тобто до 07.11.2015р., порядок виплати одноразової грошової допомоги було визначено ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990р. №565-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850, якою затверджено «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон №565-ХІІ.

У той же час, за замістом п.15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Тобто, яке вірно зазначив суд 1-ї інстанції, право на отримання одноразової грошової допомоги та інших виплат, що передбачені Законом №565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у його постановах від 07.03.2018р. у справі №464/5571/16-а, від 21.06.2018р. у справі №822/31/18, від 28.08.2018р. №804/6297/17, від 06.03.2019р. у справі №822/163/18, від 13.02.2018р. у справі №808/1866/16, від 18.10.2018р. у справі №369/13187/17 та від 28.03.2019р. у справі №296/10138/16-а.

Зокрема, положеннями ст.23 Закону №565-ХІІ було передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Своєю чергою, згідно з п.3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7-9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ж ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.п.6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у п.8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених у п.14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, Порядком №850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме МВС України.

Вичерпний перелік випадків, за яких позивачу може бути відмовлено у призначенні та виплаті спірної грошової допомоги, закріплено у п.14 Порядку №850, за приписами якого, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або ж самогубства (окрім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 18.10.2018р. у справі №369/13187/17 та від 28.03.2019р. у справі №296/10138/16-а.

Матеріалами даної справи підтверджується, що у зв`язку з встановленням інвалідності II групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, ОСОБА_1 звернувся до ГУ МВС України в Одеській області в особі Ліквідаційної комісії із заявою (рапортом) про проведення виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком №850.

06.07.2021р. Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності позивачу у розмірі 454000 грн., який скеровано на адресу МВС України.

Суд 1-ї інстанції вірно наголосив на тому, що МВС України, відповідно до п.9 Порядку №850, за результатами розгляду поданих документів зобов`язане прийняти одне із двох рішень: про призначення грошової допомоги або про відмову у призначенні цієї допомоги, однак апелянтом жодного із цих рішень не прийнято, натомість документи на призначення одноразової грошової допомоги повернуто на опрацювання.

Разом із тим, можливість повернення відповідних документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, нормами Порядку №850 не передбачена, а тому повернення МВС України документів ОСОБА_1 без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Такої ж правової позиції з цих спірних питань дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 30.01.2018р. у справі №822/1579/17, від 13.02.2018р. у справах №808/1866/16, від 27.03.2020р. у справі №804/3064/17, від 30.03.2020р. у справі №711/493/17 та від 23.06.2020р. у справі №822/1545/17

Вказаними висновками також керувався і суд 1-ї інстанції, ухвалюючи рішення в цій частині.

Таким чином, за вказаних обставин, колегія суддів теж погоджується з висновками суду попередньої інстанції, та також, в свою чергу, вважає, що МВС України, в даному випадку, було допущено протиправні дії щодо повернення без прийняття рішення заяви позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку відносно обраного способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання МВС України повторно розглянути висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, відповідно до Порядку №850.

При цьому, як уже зазначалося колегією суддів вище, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у п.14 Порядку №850. Прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України.

Так, за умови, що рішення, передбаченого законодавством, вказаний суб`єкт ще не ухвалював, зобов`язання МВС України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у відповідності до Порядку №850 є передчасним та таким, що не відповідає засадам і завданню адміністративного судочинства, сенс якого, насамперед, полягає у здійсненні судового контролю за правомірністю рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.

З огляду на викладене, належним способом захисту порушених прав позивача є покладення на МВС України обов`язку повторно розглянути висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги із прийняттям відповідного рішення згідно з вимогами чинного законодавства.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 03.04.2018р. у справі №750/5581/17, від 22.05.2018р. у справі №285/1538/17 та від 16.03.2020р. у справі №641/10426/16-а.

Окрім того, враховуючи той факт, що після повернення документів від Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області листом від 31.08.2021р. №14/1-141 повернула ОСОБА_1 на доопрацювання подані ним документи для призначення одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції цілком вірно вказав, що з метою повного захисту порушеного права позивача, слід зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Одеській області підготувати та подати на розгляд МВС України висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок травми та захворювання, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов`язків, відповідно до Порядку №850.

Наведена позиція суду апеляційної інстанції повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.09.2022р. у справі №360/1605/21.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі МВС України.

Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано відповідачем при розгляді справи в судах обох інстанцій.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги МВС України, згідно зі ст.316 КАС України, залишає дану апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 04.04.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко