Справа № 380/8985/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8985/22 пров. № А/857/1769/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Гринди Романа Михайловича, діючого на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Гринди Романа Михайловича, діючого на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Управління поліції охорони в Житомирській обл. про визнання відмови в оформленні та видачі довідки про заробітну плату за період виконання службових обов`язків в зоні відчуження, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2 , час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 29.12.2022р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 29.12.2022р.),-

В С Т А Н О В И В:

28.06.2022р. через систему «Електронний суд» представник адвокат Гринда Р.М., діючий на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача Управління поліції охорони /УПО/ в Житомирській обл. у перерахунку та видачі довідки про заробітну плату за період виконання ОСОБА_1 службових обов`язків в зоні відчуження за період з 29.04.1986р по 04.05.1986р. відповідно до заяви від 21.02.2022р.; зобов`язати відповідача УПО в Житомирській обл. провести перерахунок та видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за період з 29.04.1986р. по 04.05.1986р. для пред`явлення до органів Пенсійного фонду /ПФ/ України для нарахування та виплати пенсії, врахувавши:

роботу у вихідні та святкові дні 01.05.1986p., 02.05.1986p., 03.05.1986p., 04.05.1986p. з оплатою в подвійному розмірі; сума, яка підлягає подвоєнню, - 19,36 крб.;

посадовий оклад в подвійному розмірі з урахуванням III зони небезпеки загальною сумою 234,88 крб., а саме за роботу з 29.04.1986р. по 30.04.1986р. (40.00 крб. х 2) та роботу з 01.05.1986р. по 04.05.1986р. (77,44 крб. х 2);

премію, передбачену пп.3 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986р., за виконання робіт у розмірі 60 % загальною сумою 170,16 крб. (60 % від 283,60 крб.);

загалом, врахувавши оплату праці за вказаний період в сумі 453,76 крб.; судові витрати стягнути з відповідача (а.с.1-5).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.30).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.66-69).

Не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив представник адвокат Гринда Р.М., діючий на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.73-76).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що дії відповідача щодо відмови позивачу з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження, є протиправними.

Відповідач посилається на те, що розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986р. вводить нові умови оплати праці замість попередніх, встановлених постановою № 524-126 від 07.05.1986р. В той же час, відповідач не звертає уваги на те, що спірними є періоди до набрання чинності цією постановою, а саме строк з 29.04.1986р по 04.05.1986р. та роботу 01.05.1986p., 02.05.1986p., 03.05.1986p., 04.05.1986p. Дія постанови не має зворотної дії в часі.

Щодо посилання відповідача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України № 924/0/14-12/20 від 27.01.2012р., то таке роз`яснення не є нормативно-правовим актом, не може собою замінювати чинне законодавство. Оплата роботи у зоні відчуження у святкові дні та у вихідні провадилась за правилами ст.107 КЗпП Української РСР за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності зокрема, відрядникам - за подвійними відрядними розцінками.

Тобто, при обчисленні пенсії в розрахунок була включена сума, вказана в довідці № 796, яка не відповідає фактично отриманим коштам, виплата яких підтверджується відомістю. Так, нарахування заробітної плати згідно відомостей з особової карточки за період з 29.04.1986р. по 04.05.1986р. (виплачена сума) складає: за червень - 29,35 крб., за серпень - 77,28 крб., за вересень - 30,14 крб., разом 136,77 крб. Разом з тим, у виданій довідці зазначена сума 117,44 крб.

Виплата за вказаний період відбувалася пізніше по часу; як наслідок, різниця складає 19,33 крб., що не враховано судом.

Відповідачем УПО в Житомирській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.87-92).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, 1 категорія, інвалід ІІІ групи, знаходиться на обліку у Головному управління /ГУ/ ПФ України у Львівській обл. (відділенні м.Трускавця) та отримує пенсію згідно з ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 16.03.1982р. по 17.10.1994р. на посадах рядового та молодшого складу начальницького складу підрозділу Державної служби охорони в Житомирській обл.

Перебуваючи на посаді міліціонера Державної служби охорони при Овруцькому РВ УМВС України в Житомирській обл., старший сержант міліції ОСОБА_1 відповідно до наказу УВС № 048 від 30.06.1986р. приймав участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29.04.1986р. по 02.05.1986р. в м.Прип`ять, з 03.05.1986р. по 04.05.1986р. - евакуація населення з 10-тикілометрової зони.

Одночасно цим наказом передбачена додаткова виплата підвищених окладів в двократному розмірі (а.с.45).

На підставі архівних особових рахунків відповідачем видано довідку № 796 від 05.08.2005р., в якій розраховано доплату по підвищеним тарифним ставкам та фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з якої обраховується пенсія (а.с.18).

Відповідно до відомостей з особистого рахунку по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 за квітень 1986 року було нараховано 50 крб. та за травень 1986 року - 96,80 крб.

В квітні 2 дні, зона 3, кратність 4

150 крб. посадовий оклад, 30 днів в квітні місяці. 150:30 = 5 крб. заробітна плата за 1 день; 5 крб. х 2 дні х 4 кратність = 40 крб.

Збережений середньомісячний заробіток за основним місцем роботи за 2 дні - 5 крб. х 2 дні = 10 крб.

В травні 4 дні, зона 3 кратність 4

150 крб. посадовий оклад, 31 день в травні місяці, 150:31 = 4,84 крб. заробітна плата за 1 день; 4,84 крб. х 4 дні х 4 кратність = 77,44 крб.

Збережений середньомісячний заробіток за основним місцем роботи за 4 дня - 4,84 крб. х 4 дні = 19,36 крб.

Таким чином, у довідці за період роботи у м.Прип`ять (зона небезпеки - 3) вказана кратність 4 та збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, що сумарно дають п`ятикратний розмір (тобто, посадовий оклад + оклад за звання ділиться на кількість календарних днів місяця роботи в зоні, множиться на кількість днів роботи по факту та множиться на 5, а процентну надбавку за вислугу років за основним місцем роботи особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ нараховували на одинарний посадовий оклад за основним місцем роботи).

21.02.2022р. ОСОБА_1 звернувся до УПО в Житомирській обл. із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та видати йому довідку про заробітну плату за період виконання ним службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29.04.1986р. по 04.05.1986р. В довідці просив вказати усі передбачені законодавством нарахування під час виконання службового обов`язку, включаючи інформацію щодо:

роботи у вихідні та святкові дні 01.05.1986р., 02.05.1986р., 03.05.1986р., 04.05.1986р. з оплатою у подвійному розмірі загальною сумою 19,36 крб.; підстава: ст.44 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням положень постанови Ради Міністрів СРСР № 665-195 від 05.06.1986р., постанови Ради Міністрів УPCP і Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986р.;

посадового окладу в подвійному розмірі з урахуванням III зони небезпеки загальною сумою 234,88 крб. за роботу з 29.04.1986р. по 30.04.1986р. (40,00 крб. х 2) та роботу з 01.05.1986р. по 04.05.1986р. (77,44 крб. х 2); підстава: пункт 1 постанови ЦК КПРС Президії Верховної Ради (Ради Міністрів СРСР ВЦРПС) № 524-156 від 07.05.1986р., п.1 постанови Ради Міністрів УPCP і Української Республіканської Ради професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986р.;

премії за виконання робіт у розмірі 60 % від оплати праці загальною сумою 170,16 крб. (234,88 + 29,36 + 19,36 = 283,60; 60% від 283,60 крб. становить 170,16 крб.); підстава: постанова Ради Міністрів СРСР ВЦРПС № 665-195 від 09.06.1986р., постанова Ради Міністрів УPCP та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986р., наказ МВС СРСР № 0189 від 30.07.1986р.

При цьому, оплата праці за вказаний період складає 453,76 крб.

Листом УПО в Житомирській обл. № 1542/43/25/01-2022 від 16.05.2022р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі спірної довідки; також позивач неодноразово звертався до відповідача по питанню перерахунку та видачі нової довідки про заробітну плату за період виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Довідка про грошове забезпечення за час перебування у зонах забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС виготовлялася на підставі первинних документів (особистого рахунку), який зберігається в УПО Житомирської обл.

У травні поточного року працівниками пенсійного органу проведено перевірку щодо наявності первинних документів та відповідних записів у них, за результатами якої порушень не виявлено.

Приймаючи до уваги викладене, підстав для перерахунку та надання нової довідки про грошове забезпечення за час перебування у зонах забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС в УПО Житомирської обл. не має.

Вважаючи відмову відповідача у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що грошове забезпечення особам начальницького складу та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконували службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, обчислювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема наказів МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986р., № 0149 від 17.05.1986р., № 0189 від 30.06.1986р.

Звідси, довідку про заробітну плату за час виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС № 796 від 05.08.2005р. видано відповідно до вимог законодавства.

У зв`язку з тим, що довідка УПО в Житомирській обл. № 796 від 05.08.2005р. складена правомірно та у відповідності до норм чинного законодавства України, тому правові підстави для видачі нової довідки є відсутніми.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, з огляду на наступне.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами КМ України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затв. постановою КМ України № 1210 від 23.11.2011р.

Відповідно до п.1 цього Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Із змісту приписів ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Згідно із п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою Правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р., довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Тобто, спірна довідка видана відповідачем на підставі архівних особових рахунків позивача.

З моменту аварії на ЧАЕС постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок № 524-156 від 07.05.1986р. «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надано право керівникам здійснювати виплату особам рядового і начальницького складу, які виконують службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадових окладів із спеціальних звань у подвійному розмірі.

Згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986р. «Про виділення Міненерго СРСР додаткових фондів заробітної плати» дозволено керівникам міністерств і відомств, які брали участь у ліквідації аварії, за згодою представника урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих роботах у III, II, І зонах небезпеки у 5, 4, 3 кратному розмірах.

Починаючи із 23.05.1986р., розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 1031-рс від 23.05.1986р. на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986р., на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ 5, 4, 3-кратний розмір тарифної ставки (посадового окладу) за роботу в 3-й, 2-й або 1-й зонах небезпеки відповідно.

Обчислення грошового забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986р., № 0149 від 17.05.1986р., № 0189 від 30.06.1986р., ін.

Абзацом 1 п.1 наказу МВС СРСР № 0149 від 17.05.1986р. «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» на виконання зазначених розпоряджень міністру внутрішніх справ Української РСР було дозволено за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом 2 п.1 наказу МВС СРСР № 0149 від 17.05.1986р. «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Згідно постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986р. «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотирьох-, трьох- і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Таким чином, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986р. робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів та подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями згідно постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок № 524-156 від 07.05.1986р.

Вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964 від 17.05.1986р. для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених постановою № 524-156 від 07.05.1986р.

Звідси, нарахування грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження військовослужбовців, рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ проводилось відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР № 1031 від 23.05.1986р. та листа Державного комітету УРСР з праці № 136с від 23.09.1986р. «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних».

Вказаними документами передбачено, що оплата фактично відпрацьованого часу (включаючи вихідні і святкові дні) у відповідних зонах небезпеки повинна проводитись виходячи із розрахункової денної тарифної ставки (посадового окладу), що враховується із тарифної ставки (посадового окладу) за даний місяць, поділеної на календарну кількість днів цього місяця.

Додаткова оплата днів роботи, що припадають по календарю на вихідні та святкові дні, не проводиться.

Окрім цього, відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України № 924/0/14-12/20 від 27.01.2012р. вказано, що норми КЗпП Української РСР на працівників органів внутрішніх справ не поширювалися, в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові і неробочі дні, надурочні і нічні години тощо.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у його постанові від 17.07.2018р. у справі № 377/522/16-а (адміністративне провадження № К/9901/44246/18) та у постанові Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016р. у справі № 379/141/15-а (адміністративне провадження № К/800/38136/15).

У довідці № 796 від 05.08.2005р. за період роботи у м.Прип`ять (зона небезпеки 3) вказана кратність 4 та збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, що сумарно складають п`ятикратний розмір, тобто посадовий оклад + оклад за звання ділиться на кількість календарних днів місяця роботи в зоні, множиться на кількість днів роботи по факту та множиться на 5, а процентну надбавку за вислугу років за основним місцем роботи особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ нараховували на одинарний посадовий оклад за основним місцем роботи.

Враховуючи вищевикладене, відповідач при зазначенні у довідці відомостей про розмір заробітної плати позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Звідси, правові підстави для проведення перерахунку та видачі позивачу нової довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження за період з 29.04.1986р. по 04.05.1986р., з урахуванням оплати у подвійному розмірі за роботу у вихідні та святкові дні, а також посадового окладу в подвійному розмірі з урахуванням III зони небезпеки, є відсутніми.

Виплата премії за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС діючими на той час нормативно-правовими актами не була передбачена і могла виплачуватися лише відповідно до прийнятих у відомстві положень з питань преміювання.

На момент проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ діяв наказ МВС СРСР № 090 від 19.03.1984р. «Про затвердження Положення про грошове утримання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ».

Вказаним Положенням не передбачалося преміювання осіб рядового і начальницького складу, а також виплати в вихідні, святкові та нічний час.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, провадилась відповідно до абз.4 п.1 постанови РМ СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986р. (абз.4 пп.1 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 207/7 від 10.06.1986р.) у відповідних зонах небезпеки в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Пунктами 4 та 5 постанов Ради Міністрів Української РСР № 207-7 від 10.06.1986р. та Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986р., робітникам підприємств, організацій, які виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, установлено додаткову оплату праці за роботу у нічний час в розмірі 35 % годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час та максимальний розмір премії 60 % тарифної ставки, а також право залучати робітників на роботи в вихідні та святкові дні з оплатою праці в подвійному розмірі.

Окрім того, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 153/10-43 від 07.05.1986р. премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.

Тобто, якщо до поїздки працівника в зону відчуження або після його повернення роботодавець нараховував премію за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то її розмір повинен був визначатися на підставі положення, що діяло на підприємстві на момент відрядження.

Постанова Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986р. дозволяла керівникам підприємства встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60 % тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.

Звідси, якщо премія за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії ЧАЕС не нараховувалась та не виплачувалась, право на її включення до довідки про заробітну плату є відсутнім.

Згідно з п.1 постанови Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань та Секретаріату ВЦРПС № 153/10-43 від 07.05.1986р. працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, винагороди і заохочення нараховуються відповідно до діючих положень.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 19.03.2019р. у справі № 377/613/16-а, при дослідженні цього положення, про розповсюдження цих пунктів на осіб рядового і начальницького складу вказівок не має.

Отже, позовна вимога в частині виплати позивачу премії в розмірі 60 % та похідні від неї задоволенню не підлягають.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 530-рс від 10.09.1986р. надано право міністерствам та відомствам підвищувати до 25 % тарифні ставки (посадові оклади) робітникам зайнятим в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю. Конкретні розміри підвищення встановлюються з урахуванням складності та терміновості виконуваних робіт керівниками підприємств, організацій та установ.

Вказане розпорядження має перелік населених пунктів, віднесених до районів з підвищеною радіоактивністю, до яких м.Прип`ять не відноситься, оскільки воно є третьою зоною небезпеки, за роботу в якій позивач отримував кошти у відповідній кратності.

З огляду на викладене, позовна вимога щодо підвищення посадового окладу на 15 % за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю і похідні від неї задоволенню не підлягають.

Пунктом 2 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986р. дозволено міністерствам і відомствам виплачувати працівникам, в тому числі військовослужбовцям військових частин і органів КДБ СРСР, військовозобов`язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, зазначені у пункті 1 цієї постанови, добові в розмірі 3 руб. 50 коп.

Як вбачається із викладеної норми, міністерствам і відомствам було надано право (а не обов`язок) виплачувати певним категоріям осіб добові у розмірі 3 крб. 50 коп.

Звідси, вказані виплати фактично не нараховувалися та не виплачувалися, а тому відсутні підстави для включення добових у довідку, а також для їх нарахування та виплату.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не належить до кола осіб, на яких поширюється дія тих нормативно-правових актів, на які посилається останній, оскільки як у постанові Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986р., так і в постанові Ради Міністрів УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986р. йдеться про працівників підприємств, організацій та установ, які виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не військовослужбовців, щодо яких визначено окремий порядок нарахування грошового забезпечення та порядок обчислення (доба, а не години).

Грошове забезпечення особам начальницького складу та рядового складу ОВС, що виконували службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалось на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема наказів МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986р., № 0149 від 17.05.1986р., № 0189 від 30.06.1986р.

Отже, довідку про заробітну плату за час виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС № 796 від 05.08.2055р. видано відповідно до вимог законодавства.

Оскільки довідка УПО в Житомирській обл. № 796 від 05.08.2005р. складена правомірно та у відповідності до норм чинного законодавства, тому правові підстави для видачі нової довідки є відсутніми.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.03.2019р. у справі № 377/613/16-а, від 23.05.2022р. у справі № 377/734/16-а, від 17.07.2018р. у справі № 377/522/16-а, від 12.06.2020р. у справі № 539/2282/16-ц та у постанові Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016р. у справі № 379/141/15-а.

Окрім цього, на підставі звернень ОСОБА_1 щодо видачі нової довідки здійснено перевірки правильності та відповідності законодавству виданої довідки № 796 від 05.08.2005р.

Зокрема, в 2013 році УДСО при УМВС України в Житомирській обл. проведено службову перевірку по факту видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за час виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.49-51).

У травні 2022 року ГУ ПФ України в Житомирській обл. здійснено позапланову перевірку достовірності даних, зазначених у довідці про стаж № 796 від 05.08.2005р., яка видана для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період роботи з 29.04.1986р. по 04.05.1986р. (а.с.46-48).

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача відхилені.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Гринди Романа Михайловича, діючого на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2022р. в адміністративній справі № 380/8985/22 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 03.04.2023р.