Справа № 520/3120/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
04 квітня 2023 р. № 520/3120/23
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні і невиплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 липня 2019 року за постановою Другого апеляційного адміністративного суду 23 травня 2022 року по справі № 520/8778/21;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 липня 2019 року в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом відповідно до ст. 262 КАС України.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Також, представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано заяву про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з несплатою позивачем судового збору. В обґрунтування заяви зазначено, що позивач в позові зазначив, що він відповідно до положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях як учасник бойових дій. Проте, на думку відповідача, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів. Позовні вимоги в даному спорі не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій, та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій. Таким чином, заявлені вимоги позивача не всі пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій. Отже судовий збір мав би бути сплачений на загальних підставах.

Дослідивши подану представником відповідача заяву про залишення позову без розгляду з підстав несплати судового збору, суд встановив наступне.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року - 2684,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, в силу приписів ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 1073,60 грн.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем при подачі позовної заяви не надано квитанцію про сплату судового збору у встановленому розмірі, що не відповідає вимогам КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач проходив військову службу в Збройних силах України, у ВЧ НОМЕР_1 .

Зміст позову та доданих до нього документів свідчить, що позивач вважає, що є звільненим від сплати судового збору згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на підтвердження чого надав копію посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 14.07.2015 року, яке дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів - учасників бойових дій.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та ухвалі від 06.05.2020 у справі №9901/70/20, а також у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, від 21.03.2018 у справі №490/8128/17, від 19.10.2020 у справі № 240/934/20, від 21.04.2021 у справі № 240/8644/20, від 31.01.2022 у справі №380/9186/20, від 16.02.2022 у справі №560/4971/21, в ухвалі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №280/910/21.

Предметом позову по даній справі є:

- визнання противоправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні і невиплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 липня 2019 року за постановою Другого апеляційного адміністративного суду 23 травня 2022 року по справі № 520/8778/21;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 липня 2019 року в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Отже, в даному випадку позовні вимоги позивача не пов`язані з порушенням права на соціальний захист позивача саме як учасника бойових дій.

В той час, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

В постанові від 31 травня 2022 року по справі № 380/7071/21 Верховний Суд дійшов висновку, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація це не окремий вид доходу, а механізм її підвищення у випадках визначених законодавством.

Виходячи з цього, очевидним є те, що спір про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення та компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати такої індексації, стосується заробітної плати військовослужбовця.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 26.05.2022 у справі № 240/31553/21, від 05.05.2022 у справі № 380/8976/21, від 29.04.2022 у справі № 120/8017/21-а, від 11.11.2021 у справі № 640/32769/20, що враховується судом при розгляді заяви відповідача та вирішенні питання сплати судового збору в даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, спірні правовідносини та спір в цілому стосується заробітної плати позивача, у зв`язку з чим останній відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір має пільгу щодо сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 241, 243, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Шевченко