Справа № 600/679/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/679/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної митної служби України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної митної служби України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з такими позовними вимогами:

скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.12.2022 ВП №67310194 про закінчення виконавчого провадження;

зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести нову постанову якою виконавчий лист №600/2207/21-а виданий 08.10.2021 буде повернуто стягувачу у відповідності до пункту 4 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що Державною митною службою вчинено всі можливі заходи в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України з метою належного виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного сулу від 17.06.2021 у справі №600/2207/21-а, про що неодноразово було повідомлено державного виконавця листами від 03.12.2021 №08-1/12-02/5.13/10894, від 04.10.2022 №08-1/12-02/5.13/5699 та від 01.12.2022 №08-1/12-02/8.19/7138, проте державний виконавець не врахував дану позицію Держмитслужби та безпідставно закінчив виконавче провадження керуючись п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що за невиконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано виконати рішення суду, про що повідомити державного виконавця. У зв`язку із повторним не виконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн. Дані постанови є чинними та не скасованими.

Посилаючись на не вжиття боржником заходів щодо фактичного виконання рішення суду, останнього попереджено про кримінальну відповідальність за умисне не виконання рішення суду та 06.12.2022 державним виконавцем до Національної поліції України було направлено подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення щодо порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами Державної митної служби України рішення Чернівецького окружного адміністративного сулу від 17.06.2021 у справі №600/2207/21-а.

Вказував, що приймаючи оскаржувану позивачем постанову, державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, згідно якого Держмитслужба вважає, що причинами, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення Держмитслужбою є дії ОСОБА_1 щодо ненадання відповіді на лист Держмитслужби від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 , а тому дії ОСОБА_1 повинні розглядатись державним виконавцем, як навмисне перешкоджання виконанню судового рішення Держмитслужбою та виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно додаткових пояснень наданих до суду Держмитслужбою, позивач посилався на те, що 29.11.2021 ОСОБА_1 направлено лист №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 (трек-номер №685), яким просив повідомити шляхом надання відповідної заяви та документів, з метою забезпечення погодження призначення кандидатури ОСОБА_1 з Міністром фінансів України та узгодження питання звільнення у порядку переведення з ДФС України.

Вказував, що листом від 03.02.2022 №08-1/12-02/10/903 (трек-номер №652) ОСОБА_1 було повідомлено, що листом від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 йому запропоновано рівнозначні посади, а саме: начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України, а також щодо оскарження Держмитслужбою ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №600/2207/21-а про роз`яснення судового рішення.

Окрім цього, позивач зазначав, що за результатами розгляду адвокатського запиту адвоката Ф.Бишки від 28.09.2022 №б/н ОСОБА_1 втретє повідомлено, що листом Держмитслужби від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 йому запропоновано рівнозначні посади, а саме: начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України, який станом на дату розгляду Держмитслужбою адвокатського запиту залишений без відповіді та відповідного реагування з боку ОСОБА_1 .

Вважає посилання представника третьої особи, щодо не отримання листів Держмитслужби України щодо пропонування йому рівнозначних посад, а саме: начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України є такими, що не відповідають дійсності.

Разом із цим, позивач посилався на те, що причинами, які унеможливили або ускладнили виконання рішення суду є дії ОСОБА_1 щодо ненадання відповіді на лист Держмитслужби України від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 , а тому такі дії, на думку позивача, мають розглядатись державним виконавцем, як навмисне перешкоджання виконанню судовому рішенню, та виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 подано до суду письмові пояснення, згідно яких вказував, що ні листа Державної митної служби України від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 , ні жодних інших пропозицій щодо рівнозначних посад від позивача по справі ним офіційно отримано не було. Вважає, що звернення позивача із даним позовом не є захистом порушених прав позивача, а є способом ухилення від кримінальної відповідальності за фактом невиконання посадовими особами Державної митної служби України виконавчого листа №600/2207/21-а.

Посилався на те, що протягом двох років Державною митною служби України не вжито жодних заходів щодо відновлення трудових прав ОСОБА_1 та виконання рішення суду, незважаючи на те, що ОСОБА_1 неодноразово звертався із вимогою щодо його виконання. ОСОБА_1 вживав активні дії направлені на виконання рішення суду від 17.06.2021, а тому на думку третьої особи відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 24.02.2023 даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дня отримання копії ухвали. У встановлений судом строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, на які вказувалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. У встановлений судом строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, на які вказувалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей ст. 287 КАС України, на 21.03.2023.

Ухвалою суду від 17.03.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Судове засідання 21.03.2023 відкладено на 30.03.2023, у зв`язку з неявкою представника позивача та третьої особи.

В судовому засіданні 30.03.2023 оголошено перерву до 04.04.2023, у зв`язку витребуванням від позивача доказів по справі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги. Разом із цим, подав заяву про продовження розгляду справи за його відсутності, у порядку письмового провадження.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а також подав заяву про продовження розгляду справи за його відсутності, у порядку письмового провадження.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позову, а також подав заяву про продовження розгляду справи за його відсутності, у порядку письмового провадження.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи статей 194, 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкод для продовження розгляду і вирішення справи у письмовому провадженні, за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №600/2207/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 25.02.2021 №183-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено на державній службі ОСОБА_1 , на посаді начальника Чернівецької митниці ДФС України з 11.05.2021 Стягнуто з Чернівецької митниці ДФС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 18000,09 грн. Визнано відмову Державної митної служби України від 22.03.2021 у прийнятті на роботу в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби протиправною. Визнано відмову Державної митної служби України від 27.04.2021 у прийнятті на роботу в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_1 до Чернівецької митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби протиправною. Зобов`язано Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу". Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Чернівецької митниці ДФС України та стягнення заробітної плати на його користь в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набрало законної сили 23.10.2021.

08.10.2021 Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі про зобов`язання Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Дослідженням матеріалів справи, судом також встановлено, що 21.10.2021 ОСОБА_1 звертався до Державної митної служби України із заявою, в якій просив виконати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі №600/2207/21-а.

28.10.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67310194 щодо примусового виконання виконавчого листа №600/2207/21-а, виданого 08.10.2021 Чернівецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про накладення штрафу від 25.11.2021 ВП №67310194 за невиконання судового рішення накладено на боржника Державну митну службу України штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

15.12.2021 ОСОБА_1 звертався до Державної митної служби України із заявою, в якій просив повідомити чи розглянута заява щодо виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі №600/2207/21-а.

В той же день, ОСОБА_1 звертався до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою, в якій повідомив, що станом на 15.12.2021 із Державної митної служби України не отримував жодних відомостей щодо виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі №600/2207/21-а.

29.12.2021 ОСОБА_1 звертався до Державної митної служби України із заявою, в якій вимагав виконати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі №600/2207/21-а.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про накладення штрафу від 12.01.2022 ВП №67310194 за невиконання судового рішення повторно накладено на боржника Головне управління Державну митну службу України штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Листом від 03.02.2022 Державною митною службою України повідомлено ОСОБА_1 про можливість виконання рішення суду після розгляду Сьомим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Державної митної служби України на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №600/2207/21-а.

03.02.2022 державний виконавець Яковенко В.А. звертався до Державної митної служби України із вимогою №67310194/6-20.1, в якій просив повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його не виконанні. Окрім цього позивача повідомлено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Листом від 22.02.2022 №08-1/10-05/5.13/1388 Державною митною службою України повідомлено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що ОСОБА_1 листом від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 запропоновано рівнозначні посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України. У вказаному листі митна служба посилалась на те, що умовою переведення державного службовця є наявність як волевиявлення (згоди) останнього, так і відповідних рішень суб`єкта призначення, з якого переводиться державний службовець та суб`єкта призначення до якого переводиться державний службовець.

11.07.2022 державний виконавець Яковенко В.А. звертався до Державної митної служби України із вимогою №67310194/6-20.1, в якій просив повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його не виконанні, на що позивачем надано відповідь з посиланням на надіслання ОСОБА_1 , пропозиції про рівнозначні посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України.

Листом від 21.07.2022 №08-1/10-03/5.13/4055 Державною митною службою України повідомлено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що ОСОБА_1 запропоновано рівнозначні посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України. У вказаному листі митна служба посилалась на те, що умовою переведення державного службовця є наявність як волевиявлення (згоди) останнього, так і відповідних рішень суб`єкта призначення, з якого переводиться державний службовець та суб`єкта призначення до якого переводиться державний службовець.

20.09.2022 державний виконавець ОСОБА_2 звертався до Державної митної служби України із вимогою №67310194/6-20.1, в якій просив повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його не виконанні. Окрім цього позивача повідомлено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Листом від 04.10.2022 №08-1/12-02/5.13/5699 Державною митною службою України повідомлено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 листом від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 запропоновані рівнозначні посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України, які залишені без відповіді та відповідного реагування з боку ОСОБА_1 , що також унеможливлює вчинення дій при прийнятті управлінських рішень. Повідомлено, що митною службою вжито всі можливі заходи, з метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 та вимоги державного виконавця в частині зобов`язання прийняття на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу".

26.10.2022 державний виконавець Яковенко В.А. звернувся до ОСОБА_1 із вимогою №67310194/6-20.1, в якій просив повідомити чи надходив на його адресу лист Державної митної служби України від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 . В разі його надходження надати інформацію про результати розгляду.

07.11.2022 ОСОБА_1 надано відповідь на вищезазначену вимогу державного виконавця, згідно якої вбачається, що лист Державної митної служби України від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 на адресу ОСОБА_1 не надходив та такого листа отримано ним не було.

21.11.2022 державний виконавець Яковенко В.А. звертався до Державної митної служби України із вимогою №67310194/6-20.1, в якій просив повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його не виконанні. Окрім цього позивача повідомлено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Листом від 01.12.2022 №08-1/12-02/8.19/7138 Державною митною службою України повідомлено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 листом від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 запропоновані рівнозначні посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України, які залишені без відповіді та відповідного реагування з боку ОСОБА_1 , що також унеможливлює вчинення дій при прийнятті управлінських рішень.

06.12.2022 відповідач склав подання (повідомлення) до Національної поліції України про кримінальне правопорушення, у якому просив: відкрити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Державної митної служби України вимог виконавчого листа №600/2207/21-а виданого 08.10.2021 Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу".

08.12.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №67310194.

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В ході судового рішення також з`ясовано, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №600/2207/21-а про зобов`язання Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу" фактично є невиконаним.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п.1 ч.3, ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, ч.1, 2 ст.75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною 1 ст. 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З системного аналізу вказаних вище норм, вбачається, що державний виконавець, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Основного Закону, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення. Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом №1404-VIII. Лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з повідомленням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про накладення штрафу від 25.11.2021 ВП№67310194 за невиконання судового рішення накладено на боржника Державну митну службу України штраф у розмірі 5100 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про накладення штрафу від 12.01.2022 ВП №67310194 за невиконання судового рішення на боржника Державну митну службу України повторно накладено штраф у розмірі 10200 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Як стверджували учасники справи в судовому засіданні, вказані постанови про накладення штрафів за невиконання судового рішення Державною митною службою України не оскаржувались та є чинними.

У зв`язку із невиконанням Державною митною службою України рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №600/2207/21-а, 06.12.2022 відповідачем складено подання (повідомлення) до Національної поліції України про кримінальне правопорушення, у якому просив: відкрити кримінальне провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Державної митної служби України вимог виконавчого листа №600/2207/21-а виданого 08.10.2021 Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Із указаного вбачається, що державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" вжито всіх заходів щодо забезпечення виконання Державною Митною службою України рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №600/2207/21-а.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII, якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, яке не може бути виконано без участі боржника, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, а також не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, державний виконавець перевірив виконання боржником - Державною Митною службою України рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2021 по справі №600/2207/21-а, однак рішення суду, яким зобов`язано Державну Митну службу України прийняти на роботу ОСОБА_1 на рівнозначну посаду державної служби в порядку переведення із Чернівецької митниці ДФС у відповідності до вимог ст. 87 Закону України "Про державну службу", яке не може бути виконано без участі боржника, фактично є невиконаним, докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

Разом із цим, суд бере до уваги те, що у зв`язку з невиконанням позивачем судового рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, державний виконавець послідовно, у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" виніс дві постанови про накладення на боржника штрафів, попередивши його про кримінальну відповідальність і надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником - Державною Митною службою України кримінального правопорушення.

Зважаючи на вжиття відповідачем всіх визначених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо забезпечення виконання боржником рішення суду, суд приходить до висновку, що відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Посилання, представника позивача в судовому засіданні на те, що причинами, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення Держмитслужбою є дії ОСОБА_1 щодо ненадання відповіді на лист Держмитслужби від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 , а тому дії ОСОБА_1 повинні розглядатись державним виконавцем, як навмисне перешкоджання виконанню судового рішення Держмитслужбою та виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки доказів вручення ОСОБА_1 вказаного листа Держмитслужби до суду позивачем не надано.

В судовому засіданні, представник позивача посилався також на те, що Державною митною службою України, листом від 03.02.2022 №08-1/12-02/10/903 (трек-номер №652) ОСОБА_1 було повідомлено, що листом від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 йому запропоновано рівнозначні посади, а саме: начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України, а також щодо оскарження Держмитслужбою ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №600/2207/21-а про роз`яснення судового рішення.

При цьому, представник позивача наголошував на тому, що ОСОБА_1 пропозиція щодо рівнозначної посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України пропонувалась двічі, а саме листом від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 та від 03.02.2022 №08-1/12-02/10/903.

Окрім цього, про пропозицію ОСОБА_1 щодо рівнозначної посади, а саме: начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби України повідомлено представника третьої особи - адвоката Ф.Бишку листом від 07.10.2022 №08-1/12-02/8.19/5822 втретє.

На підтвердження відправки на адресу ОСОБА_1 листа від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 та листа від 03.02.2022 №08-1/12-02/10/903, позивачем надано до суду списки згрупованих поштових відправлень №80 та №805, однак, такі підтверджують лише надсилання вказаних листів на адресу ОСОБА_1 , однак не свідчать про їх вручення адресату, тобто ОСОБА_1 .

Відтак, позиція представника позивача, стосовно вжиття заходів щодо виконання рішення суду, шляхом пропозиції ОСОБА_1 рівнозначні посади начальника Азовської та Східної митниць Держмитслужби є безпідставною, необґрунтованою та не підтвердженою жодними належними та допустимими доказами.

При цьому, суд зауважує, що надання позивачем, як боржником у виконавчому провадженні, доказів надіслання ОСОБА_1 листа від 29.11.2021 №08-1/12-02/10/ НОМЕР_1 , без надання належних та допустимих доказів його вручення адресату, не свідчить про належне вжиття заходів виконання рішення суду та про виконання рішення суду в цілому.

Вказані обставини також свідчать про безпідставність доводів позивача про те, що ОСОБА_1 , як стягувач у виконавчому провадженні ВП №67310194, перешкоджає проведенню виконавчих дій, що у відповідності до п.4 ч.1 ст. 37 Закону №1404-VIII є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на фактичні обставини справи, на переконання суду, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. при винесенні 08.12.2022 постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №67310194, з примусового виконання виконавчого листа №600/2207/21-а виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом 08.10.2021 діяв правомірно, в межах та у спосіб визначений законом.

Оскільки суд прийшов до висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №67310194 від 08.12.2022 прийнята в межах та у спосіб визначений законом, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання її протиправною та скасування.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наведені вище висновки щодо правомірності постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №67310194 від 08.12.2022, то підстави для зобов`язання Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести нову постанову якою виконавчий лист №600/2207/21-а виданий 08.10.2021 буде повернуто стягувачу у відповідності до пункту 4 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII відсутні, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної митної служби України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (складання).

Позивач Державна митна служба України (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119, );

Відповідач Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя В.О. Григораш