Справа № 200/4424/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року справа №200/4424/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року (повне судове рішення складено 05 грудня 2022 року) у справі № 200/4424/22 (суддя в І інстанції Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), в якій просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у встановленні та виплаті з 01.07.2021 щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова № 713);

- зобов`язати установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до Постанови № 713 з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою позивача із визначеним відповідачем розміром пенсії. Позивач вказав, що його пенсія після набрання чинності Постанови № 713 станом на 01.07.2021 повинна була виплачуватись йому у розмірі 11 733,50 грн. (9733,50 + 2000,00 грн.), не враховуючи індексацію пенсії згідно постанов КМУ від 20.02.2019 № 124, від 24.06.2022 №727, а дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо не виплати позивачу передбаченої цією постановою доплати у сумі 2000,00 грн. та зменшенню розміру пенсії порушує конституційні права позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Позивач зазначав, що якщо порівняти розмір його пенсії 01.07.2021 до набрання чинності Постанови № 713 (9733,50 грн.) і після набрання чинності цієї постанови (9933,10 грн.), зростання пенсії згідно Постанови № 713 відбулося у розмірі лише 199,60 грн., що менш ніж 2000,00 грн. і це суперечить нормам Постанови № 713. Позивач також вказав, що виписка від 25.08.2022 по його картковому рахунку за період з 03.05.2021 по 25.08.2022 підтверджує той факт, що розмір пенсії з травня по теперішній час збільшився тільки на підставі зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, враховуючи Постанову КМУ № 656 без врахування доплати у розмірі 2 000,00 грн. на підставі Постанови КМУ № 713. При цьому, на думку позивача, відповідач підміняє норми Постанови № 656 нормами Постанови № 713, які водночас є різними щодо нарахування та виплати пенсії і не взаємопов`язаними одна з іншою.

Також позивач просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позов.

Наголошує, що пенсія після набрання чинності Постанови № 713 станом на 01.07.2021 повинна була бути у розмірі 11 733,50 грн. (9733,50 + 2000,00 грн.), а дії відповідача щодо не виплати доплати у сумі 2000,00 грн., зменшення по суті розміру моєї пенсії, порушують конституційні права на отримання пенсії в належному розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з рішенням місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності з 23.10.2010 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до повідомлення про призначення пенсії позивачу від 23.10.2010 її розмір складав 1740,42 грн:

основний розмір пенсії - 1396,82 грн., виходячи з 80% від грошового забезпечення, де:

- посадовий оклад 700 грн.

- оклад за військове звання 115 грн.

- процентна надбавка за вислугу років 20% 163 грн.

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 м., у т.ч. надбавка за особливо важливі завдання 50% та премія % 768,03 грн.

підвищення або надбавки до пенсії:

- інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 гр. 293,60 грн

- інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с 50 грн.

Згідно протоколу від 20.04.2018 з пенсійної справи позивача, розмір його пенсії становив 3702,60 грн., де:

основний розмір пенсії - 1431,42 грн, який становить 80 % від наступного грошового забезпечення у сумі 1789,27 грн:

- посадовий оклад 700 грн.

- оклад за військове звання 115 грн.

- процентна надбавка за вислугу років 20% 163 грн.

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 м., у т.ч. надбавка за особливо важливі завдання 50% та премія % 770,52 грн..

При цьому, основний розмір пенсії з урахуванням мінімального розміру пенсії 2076,36 грн з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25 % - 357,86 грн. склав 2434,22 грн.

Також до загального розміру пенсії увійшли підвищення та доплати:

- інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 гр. 580,80 грн

- інвалід війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с 50 грн.

- адресна допомоги 637,58 грн.

Згідно листа відповідача від 02.04.2019 ВЕБ-05001-Ф-С-19-011397, в подальшому позивачу здійснено перерахунок пенсії на виконання постанови КМУ № 103 від 21.02.2018, новий розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії встановлювався у розмірі 7141,50 грн., з яких:

- посадовий оклад 4 090,00 грн.

- оклад за військове звання 1 200,00 грн.

- процентна надбавка за вислугу років 35% 1 851,50 грн.

Підвищення згідно з постановою № 103 становило 4069,70 грн. та мало виплачуватись у такому порядку: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення (2034,85 грн.); з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% (3052,28 грн.); з 01.01.2020 - 100% (4069,70 грн.).

З протоколу від 04.05.2018 з пенсійної справи позивача вбачається, що з урахуванням 80% грошового забезпечення основний розмір пенсії позивача обчислено у сумі 5713,20 грн, із доплатою (збільшення основного розміру пенсії) 25 % - 1428,30 грн. та доплатами інваліду війни 2 групи/при виконанні обов`язків 580,80 грн. та 50 грн., загальний розмір пенсії склав 7772,30 грн, втім, із урахуванням виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення (2034,85 грн.) згідно з постановою КМУ № 103, розмір пенсії, що сплачувався позивачу становив 5737,45 грн.

Згідно листа відповідача від 09.02.2022 - станом на 01.06.2021 загальний розмір пенсії позивача складав 9287,25 грн., з яких:

5713,20 грн. - основний розмір пенсії (7141,50 грн. х 80%);

1428,30 грн. - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 №1381 (5713,20 грн. х 25%);

707,60 грн. - підвищення пенсії особі з інвалідністю війни 2 групи згідно Закону України №3551 (40% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01.12.2021 - 1769,00 грн.);

1388,15 грн. - адресна допомога згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 656.

Аналогічний розрахунок пенсії наведений у протоколі від 26.05.2021 із пенсійної справи позивача.

У листі відповідача від 09.02.2022 також зазначено, що з 01.07.2021 позивачу проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність до 1854,00 грн.

Окрім того, в липні 2021 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови № 713, а саме встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, з 01.07.2021 загальний розмір пенсії позивача складав 9933,10 грн.:

5713,20 грн. - основний розмір пенсії (7141,50 грн. х 80%);

1428,30 грн. - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (5713,20 грн. х 25%);

741,60 грн. - підвищення пенсії осіб з інвалідністю внаслідок війни 2 групи згідно Закону України № 3551 (40% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01.07.2021 - 1854,00 грн.);

2000,00 грн. - доплата відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»,

50,00 грн. - доплата до підвищення пенсії осіб інвалідністю внаслідок війни 2 групи згідно Закону України 16.03.2004 №1603-ІV «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни».

У листі також зазначено, що оскільки розмір пенсії позивача з 01.07.2021 перевищив 525% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, підстав для виплати адресної допомоги відповідно до Постанови № 656 не було.

З грудня 2021 року змінився розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність до 1934,00 грн.

Відповідач вказав, що оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2021 став менше за 525% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, а саме 10 153,50 грн. (1934,00 грн. х 525%), то з 01.12.2021 гр. ОСОБА_1 знову встановлена адресна допомога згідно Постанови № 656, у розмірі, що не вистачає до зазначеної суми (до суми 10 153,50 грн).

Так, станом на 01.12.2021 загальний розмір пенсії позивача становив 10 153,50 грн, у т.ч.:

5713,20 грн. - основний розмір пенсії (7141,50 грн. х 80%);

1428,30 грн. - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 №1381 (5713,20 грн. х 25%);

2000,00 грн. - доплата відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

773,60 грн. - підвищення пенсії особі з інвалідністю війни 2 групи згідно Закону України №3551 (40% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01.12.2021 - 1934,00 грн.);

50,00 грн. - доплата до підвищення пенсії особі з інвалідністю війни 2 групи згідно Закону України від 16.03.2004 №1603;

188,40 грн. - адресна допомога згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 656.

Згідно протоколу від 29.07.2022 з пенсійної справи позивача його пенсія складає 11002,11 грн, де: основний її розмір - 5713,20 грн. (80% від 7141,50 грн.), доплата (збільшення основного розміру пенсії на 25 %) - 1628,26 грн., індексація - 799,85 грн, доплата відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 2000 грн., доплати інваліду війни 2 групи/при виконанні обов`язків 810,80 грн та 50 грн.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

У його преамбулі зазначено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 цього Закону особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі ст. 1-1 вказаного Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

14.07.2021 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 713.

16.07.2021 вказана постанова набрала чинності.

Відповідно до п. 1 цієї постанови з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, установлено щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Пунктом 3 зазначеної Постанови вказано Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 1 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, з липня 2021 року йому розпочато виплату у складі пенсії доплати до неї у сумі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками пенсії позивача, відображеними у протоколах перерахунку пенсії з його пенсійної справи.

Із виписки по картковому рахунку позивача з липня 2021 року по серпень 2022 року, що надана суду позивачем, вбачається, що у цей період розмір пенсії, який отримувався позивачем, відповідає розміру пенсії, визначеному у вищенаведених протоколах та розрахунках пенсії.

Позивач зазначав, що відповідач не сплачує йому вказану доплату у сумі 2000 грн., це, на думку позивача вбачається з наступного оскільки до набрання чинності Постановою № 713, яка встановлює спірну доплату, розмір пенсії позивача становив 9733,50 грн., відтак, після встановлення доплати у сумі 2000 грн. розмір пенсії мав зрости до 11 733,50 грн. При цьому, розмір пенсії після набрання чинності цією постановою у липні 2021 року збільшився лише до 9733,50 грн., у зв`язку з чим позивач переконаний, що така доплата якщо і встановлена, то у розмірі меншому, ніж 2000 грн.

З цього приводу слід зазначити, що до пенсії позивача станом на 01.06.2021 (до моменту набрання чинності Постановою № 713), яка становила 9287,25 грн., входили такі складові:

5713,20 грн. - основний розмір пенсії (7141,50 грн. х 80%);

1428,30 грн. - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381 (5713,20 грн. х 25%);

707,60 грн. - підвищення пенсії особі з інвалідністю війни 2 групи згідно Закону України № 3551 (40% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01.12.2021 - 1769,00 грн.);

1388,15 грн. - адресна допомога згідно постанови КМУ від 28.07.2010 № 656.

Після встановлення позивачу з 01.07.2021 доплати у сумі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713, пенсія позивачу з 01.07.2021 виплачувалась у розмірі 9 733,50 грн. та складалась із наступного:

5713,20 грн. - основний розмір пенсії (7141,50 грн. х 80%);

1428,30 грн. - підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (5713,20 грн. х 25%);

741,60 грн. - підвищення пенсії осіб з інвалідністю внаслідок війни 2 групи згідно Закону України № 3551 (40% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01.07.2021 - 1854,00 грн.);

2000,00 грн. - доплата відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»,

50,00 грн. - доплата до підвищення пенсії осіб інвалідністю внаслідок війни 2 групи згідно Закону України 16.03.2004 №1603-IV «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни».

Таким чином, пенсія позивача після 01.07.2021 почала включати доплату у сумі 2000 грн, проте її розмір збільшився менше ніж на 2000 грн., оскільки з цієї дати позивачу припинено виплату адресної допомоги відповідно до постанови КМУ № 656 від 28.07.2010 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій».

Відповідно до п. 1 цієї постанови, у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю внаслідок війни, зокрема II групи - 525 відсотків, таким особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Як вказав відповідач у листі від 09.02.2022, оскільки розмір пенсії позивача з 01.07.2021 перевищив 525% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, підстав для виплати позивачу адресної допомоги відповідно до Постанови № 656 не було. При цьому, як вказав відповідач, з грудня 2021 року змінився розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність до 1934,00 грн. та оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2021 став менше за 525 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, а саме 10 153,50 грн. (1934,00 грн. х 525%), то з 01.12.2021 ОСОБА_1 знову встановлена адресна допомога згідно Постанови № 656, у розмірі, що не вистачав до суми 10 153,50 грн.

Водночас слід указати, що питання правомірності дій відповідача стосовно встановлення або виключення зі складу пенсії позивача адресної допомоги відповідно до Постанови КМУ № 656 не є спірним питанням цієї справи, позивач не заявляв відповідних позовних вимог, відтак, суд це питання не вирішує.

Предметом спору у цій справі є доплата до пенсії у сумі 2000 грн., що призначається відповідно до Постанови № 713, яку позивач отримує, починаючи з 01.07.2021, про що свідчать матеріали пенсійної справи позивача.

Доказів того, що у будь-який місяць періоду з 01.07.2021 до дня звернення до суду позивач таку доплату у сумі саме 2000 грн. не отримав, останній суду не надав, а судами такі обставини не встановлені.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зважаючи, що позивач отримує доплату до пенсії, з приводу неотримання якої він звернувся до суду, колегія суддів погоджується з судом першої інстанцій, що права позивача в цьому випадку не порушені, а відтак його позов задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 200/4424/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 04 квітня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін Т. Г. Гаврищук