Справа № 400/6075/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 р. № 400/6075/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за участю секретаря судового засідання Задніпрянець М.Б., представника позивача Нікітіна С.В., представника відповідача Слюсаренко О.В. у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фермерського господарство «АГРОСТАР СІСТЕМС», вул. Силікатна, 273, кв.7, м. Миколаїв, 54048,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання протиправними та скасування рішень від 06.01.2022 № , № , № , № , № , № , № , № ,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «АГРОСТАР СІСТЕМС» (далі Господарство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 06.01.2022.

На обґрунтування позовних вимог Господарство вказало, зокрема, на незаконність перевірки, за результатами якої були прийняті податкові повідомлення-рішення, та на безпідставність висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Ухвалою про відкриття провадження у справі (т. 1, арк. 146-148) суд зобов`язав відповідача подати письмові пояснення щодо зазначених у податкових повідомленнях-рішеннях сум (у зв`язку з вказаними в акті перевірки порушеннями); докази дотримання пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України; письмове підтвердження того, що всі додані до позовної заяви документи були наданні позивачем під час перевірки.

Цією ж ухвалою позивачу було запропоновано подати письмові пояснення щодо сплаченої суми судового збору; письмові пояснення щодо відсутності у тексті позовної заяви інформації про протиправність податкових повідомлень-рішень, пов`язаних з перерахуванням податку на доходи фізичних осіб, з недостовірним декларуванням, зі сплатою за землю; письмові пояснення щодо відсутності заперечень до акта перевірки (при тому, що позивач не погоджується з інформацією відповідача щодо наявних первинних документів).

Управління подало відзив (т. 2, арк. 154-228, т. 3, арк. 1-57), в якому заперечило позов. Відповідач вказав, що мав законні підстави для прийняття податкових повідомлень-рішень, а доводи позовної заяви та додані до неї документи не спростовують обґрунтованість висновків контролюючого органу.

Позивач, на виконання ухвали про відкриття провадження у справі, подав пояснення (т. 3, арк. 58-59).

01.02.2023 до суду надійшла відповідь Господарства на відзив (т. 3, арк. 75-80); 09.02.2023 до суду надійшли заперечення Управління (т. 3, арк. 90-101).

09.02.2023 до суду надійшли додаткові пояснення Управління (т. 3, арк. 114-117).

Ухвалою від 15.02.2023 (т. 3, арк. 139) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

15.03.2023 позивач подав додаткові пояснення, до яких додав «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» (форма № 20-ОПП), та ліцензію на право зберігання пального (серія АС, дата реєстрації 21.06.2022) та клопотання про поновлення строку подання доказів (т. 3, арк. 151-201).

22.03.2023 відповідач подав додаткові пояснення, до яких додав акт від 05.02.2021 № 469/14-29-18-07-15/37912793 по результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності Господарства з податку на додану вартість за грудень 2020 року; податкову декларацію Господарства з ПДВ за квітень 2019 року і додаток 5 до неї; податкове повідомлення-рішення від 24.02.2021 № 7; «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» (форма № 20-ОПП), що було подано позивачем 10.10.2020 (т. 3, арк. 207-234).

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав, представник відповідача просила відмовити у його задоволенні.

Як встановлено судом, з 16.11.2021 по 06.12.2021 Управління, з посиланням на підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статтю 75, статтю 77, пункт 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, провело документальну планову виїзну перевірку Господарства «… з питання дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.06.2017 по 31.07.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.10.2011 по 31.07.2021 …», результати якої оформило актом від 13.12.2021 № 9107/14-29-07-01/37912793 (далі Акт, т. 1, арк. 31-126).

Згідно з Актом, перевіркою було встановлено:

1. Порушення Господарством пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 201.1, пункту 201.7, абзацу двадцять другого пункту 201.20 статті 201, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 2 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», що призвело до заниження суми податку на додану вартість на 3 744 105 грн.

2. Порушення Господарством пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України пункту 2 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», що призвело до завищення залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на загальну суму 13 117 грн.

3. Порушення Господарством пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що полягає у відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 206 883,72 грн.

4. Порушення Господарством пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України, що полягає у неподанні декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності).

5. Порушення Господарством пункту 288.1 статті 286 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми плати за землю (земельного податку) на 1 454,35 грн.

6. Порушення Господарством частини першої та частини восьмої статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що полягає у зберіганні пального без ліцензії.

7. Порушення Господарством підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що полягає у несвоєчасному перерахуванні податку на доходи фізичних осіб під час виплати заробітної плати за період з 01.07.2018 по 31.12.2020 на суму 152 238,32 грн.

8. Порушення пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та пункту 3.2 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», що полягає у подання недостовірних відомостей у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за IV квартал 2017 року.

9. Порушення частини восьмої статті 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що полягає у несвоєчасній сплаті єдиного внеску за період з 28.10.2011 по 31.07.2021 на загальну суму 32 072 грн.

06.01.2022 Управління прийняло податкові повідомлення-рішення (наведені у відповідності з переліком порушень):

1. № (т. 1, арк. 143-144), яким, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, статті 123 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Господарства з податку на додану вартість (за липень, серпень, листопад 2017 року, липень, серпень 2018 року, червень, вересень, жовтень 2019 року, січень, вересень 2020 року) на 4 680 131,25 грн, з яких 3 744 105 грн податкове зобов`язання, 936 026,25 грн штраф.

2. № (т. 1, арк. 137-138), яким, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, зменшило розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на 13 117 грн.

3. № (т. 1, арк. 135-36), яким, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, статті 1201 Податкового кодексу України, попередило Господарство про необхідність скласти та зареєструвати податкові накладні на суму 206 883,72 грн податкові зобов`язання з податку на додану вартість, що виникли в квітні 2019 року, а також наклало на Господарство штраф в сумі 103 441,86 грн.

4. № (т. 1, арк. 139-140), яким, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, статті 120 Податкового кодексу України, наклало на Господарство штраф в сумі 1 020 грн.

5. № (т. 1, арк. 141-142), яким, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, статті 123 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Господарства з орендної плати за земельні ділянки за грудень 2018 року на 1 917,94 грн, з яких 1 454,35 грн податкове зобов`язання, 363,59 грн штраф. Суд зауважив, що, на відміну від Акта, у цьому рішенні відповідач вказав на порушення позивачем пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України.

6. № (т. 1, арк. 133-134), яким, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, наклало на Господарство штраф в сумі 500 000 грн.

7. № (т. 1, арк. 127-130), яким, на підставі підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, статті 58, статті 1251 Податкового кодексу України, наклало на Господарство штраф в сумі 20 168,22 грн та нарахувало пеню в сумі 396,87 грн. Суд зауважив, що номер акта перевірки, вказаний у цьому рішенні, не відповідає зареєстрованому номеру Акта.

8. № (т. 1, арк. 131-132), яким, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, статті 119 Податкового кодексу України, наклало на Господарство штраф в сумі 1 020 грн. Суд зауважив, що номер акта перевірки, вказаний у цьому рішенні, не відповідає зареєстрованому номеру Акта.

У позові Господарство вказало на протиправність всіх податкових повідомлень-рішень (в зв`язку з незаконністю перевірки) та окремо зазначило про недоведеність відповідачем тих порушень, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень № , № , № , № .

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податковим повідомленням-рішенням, відповідно до підпункту 14.1.157 Податкового кодексу України, є письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Як вказано у підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до чинної у січні 2022 року (дати податкових повідомлень-рішень) редакції пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2);

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3);

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом (підпункт 54.3.5).

Інформацію про допущені позивачем порушення (з урахуванням якої були прийняті податкові повідомлення-рішення) відповідач отримав під час податкового контролю (підпункт 72.1.5 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України).

Як вказано у пунктах 61.1 та 61.2 статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Одним із способів здійснення податкового контролю, відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України, є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, самостійне визначення контролюючим органом (шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень) суми грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, є законним, якщо відповідна інформація була отримана за результатами перевірки, що була призначена та проведена згідно з нормами Податкового кодексу України.

Управління призначило і провело документальну планову перевірку (стаття 77 Податкового кодексу України) в період дії запровадженого пунктом 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України мораторію.

Відповідно, Акт (документ, що підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати) не є допустимим доказом.

У частині першій статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно з частиною другою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки інші належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження допущених позивачем порушень відсутні, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень.

У відзиві Управління вказало, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», яка набрала чинності 09.02.2021(далі Постанова № 89), було дозволено проведення, в тому числі, документальних перевірок юридичних осіб.

З цього приводу суд зазначив, що, згідно зі статтею 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Отже, Постанова № 89 не змінила і не могла змінити пункт 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Податкового кодексу України, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Постанова № 89 не є нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі та на виконання Податкового Кодексу України, тому не є частиною податкового законодавства.

Суд при вирішенні спору врахував позицію Верховного Суду (викладену, зокрема, у постановах від 22.02.2022 у справі № 420/12589/21, від 15.04.2022 у справі № 160/5267/21, від 27.04.2022 у справі № 140/1846/21, від 17.05.2022 у справі № 520/592/21, від 06.07.2022 у справі № 360/1182/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21, від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21) щодо оцінки правомірності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами незаконно проведеної перевірки.

Так, у постанові від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21 Верховний Суд зазначив: «… перевірка під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону. Оскільки встановлений у пункті 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок імперативно забороняє контролюючому органу її проводити, колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції у цій справі про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень з огляду на допущені контролюючим органом процедурні порушення відповідає правильному застосуванню норм права і завданню адміністративного судочинства …».

В даному випадку, на думку суду, не йдеться про процедурні порушення, які певним чином нівелюються фактом допуску платником посадових осіб контролюючого органу до перевірки, та які (порушення) мають оцінюватися судом з огляду на те, чи вплинули вони (або об`єктивно могли вплинути) на результати перевірки.

Суд встановив, що Управління провело перевірку за прямої заборони на її проведення, тому з`ясування того, чи діяв відповідач згідно зі статтями 75, 77, 81, 82 Податкового кодексу України, не має значення.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

До позовної заяви Господарство додало доказ сплати судового збору в сумі 82 554 грн (т. 1, арк. 1). Суд визначив, що відповідно до норм Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», сплаті підлягала сума 47 196 грн (за оскарження податкових повідомлень рішень № , № , № , № , № , № позивач мав сплатити по 2 481 грн, всього 14 886 грн; за оскарження податкового повідомлення-рішення № 7 500 грн; за оскарження податкового повідомлення-рішення № 24 810 грн).

Тому, згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума 47 196 грн.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Визнати протиправним та скасувати прийняте 06.01.2022 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 44104027) на користь Фермерського господарства «АГРОСТАР СІСТЕМС» (вул. Силікатна, 273, кв.7, м. Миколаїв, 54048, ідентифікаційний код: 37912793) судовий збір у сумі 47 196 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення - 04.04.2023.

Суддя В.В. Птичкіна