Справа № 380/15243/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, Львівська область, місто Львів, пл. Генерала Григоренка, буд. 3; ) щодо не проведення повного розрахунку при звільненні, а саме невиплати ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) в день звільнення зі служби в поліції одноразової грошової допомоги при звільненні;

-стягнути з із Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, Львівська область, місто Львів, пл. Генерала Григоренка, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні зі служби в поліції за період із 11.05.2021 по 11.10.2021 терміном 153 дні у сумі 72 049,23 грн (сімдесят дві тисячі сорок дев`ять гривень двадцять три копійки).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом ГУ НП у Львівській області № 171 о/с від 11.05.2021 капітана поліції ОСОБА_1 (0062846) звільнено з посади старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золочівського районного відділу поліції ГУНП, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні за стаж служби в поліції 13 років 05 місяців 06 днів. 11.10.2021 ГУНП у Львівській області здійснило виплату Позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 41 617,56 грн, що повинно було бути здійснено в день звільнення Позивача 11.05.2021, а не з затримкою у 153 дні, при цьому Відповідачем у день звільнення не виплачено Позивачу компенсацію за не проведену індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по листопад 2017 року включно, за січень місяць 2018 року, що є порушенням Конституційних прав Позивача, трудового законодавства, інших законів України, які регулюють спірні правові відносини та мало місце в результаті протиправного зловживання владними повноваженнями Головним управлінням Національної поліції у Львівській області.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що керівництвом ГУНП у Львівській області було сформовано потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейських ГУНП у Львівській області на червень 2021 року та скеровано листом №1275/112/01/17-2021 від 18.06.2021 року до ДФЗБО Національної поліції України. Вищезазначене підтверджується витягом з інформаційної довідки про потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейським, а саме ОСОБА_1 . Згідно з довідкою про зміни до кошторису на 2021 рік №4571/29/1/01-2021 від 04.10.2021, яка зареєстрована та взята на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області 08.10.2021, кошти, передбачені державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, передбачені на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні. Зазначено, що одноразову грошову допомогу при звільненні позивачу зараховано на картковий рахунок Західного ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Львів 11.10.2021, що підтверджується відомістю №35 від 11.10.2021. Водночас, пунктом 8 розділу VI Порядку № 260 передбачено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські. Враховуючи вищенаведене, кошти на виплату одноразової грошової допомоги перераховані на картковий рахунок позивача у межах і строк, передбачений Порядком №260 (спеціальне законодавство, яке регулює спірні правовідносини).

Ухвалою суду від 03 листопада 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу у Національній поліції України.

11.05.2021 наказом ГУНП у Львівській області № 171 о/с від 11.05.2021 капітана поліції ОСОБА_1 (0062846) звільнено з посади старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золочівського районного відділу поліції ГУНП, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні за стаж служби в поліції 13 років 05 місяців 06 днів

Позивачу 11.10.2021 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 41617,56 грн, що підтверджується банківською випискою АТ «ПриватБанк» та не заперечується сторонами.

Стверджуючи, що має право на отримання середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.05.2021 по 11.10.2021 (одноразової грошової допомоги), позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), положеннями частин першої та другої статті 94 якого встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ, положення Закону наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання (частина четверта статті 9 Закону № 2262-ХІІ).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VI Порядку № 260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

У наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат (пункт 7 розділу VI Порядку № 260).

Відповідно до пункту 8 розділу VI Порядку № 260 одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Розділ VI Порядку № 260 доповнено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 № 539 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260», який набрав чинності з 21 серпня 2020 року.

В той же час за цим наказом виключений пункт 23 розділу І Порядку № 260, яким було передбачено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

З вище вказаних правових норм слідує, що починаючи з 21 серпня 2020 року спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює порядок виплати грошового забезпечення поліцейським, встановлено порядок та строк виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно з якими у відповідача відсутній обов`язок здійснювати виплату такої допомоги в день звільнення поліцейського, тобто відмінні від визначених статтею 116 КЗпП України.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби в поліції з 11.05.2021, тобто після набрання чинності внесеними до Порядку № 260 змінами.

Відповідно виплата одноразової грошової допомоги при звільненні здійснювалася позивачу відповідно до пункту 8 розділу VI Порядку № 260.

Факт виплати позивачу одноразової грошової допомоги 11.10.2021 сторонами не заперечується.

Суд встановив, що відповідно до довідки про зміни до кошторису на 2021 рік №4571/29/1/01-2021 від 04.10.2021, яка зареєстрована та взята на облік Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області 08.10.2021, кошти, передбачені державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, передбачені на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, а одноразову грошову допомогу при звільненні позивачу зараховано на картковий рахунок Західного ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м.Львів 11.10.2021, що підтверджується відомістю №35 від 11.10.2021.

Отже, одноразова грошова допомога при звільненні виплачена відповідачем ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів після надходження коштів в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські, тобто з дотриманням вимог пункту 8 розділу VІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби в поліції).

З огляду на викладене вище, враховуючи, що порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію», який містить відсильну норму на Порядок №260 в частині, що стосується виплати грошового забезпечення, зокрема й одноразової грошової допомоги при звільненні, беручи до уваги виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у терміни, визначені Порядком №260 в редакції, чинній на дату його звільнення зі служби, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у порядку та у строки, визначені чинним на дату звільнення позивача зі служби спеціальним законодавством, норми якого є пріоритетними, а отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

У практиці Верховного Суду сформовано правовий висновок, що норми Кодексу законів про працю України підлягають субсидіарному застосуванню лише в тих випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано те чи інше питання.

У вказаному випадку, оскільки виплата одноразової грошової допомоги при звільненні врегульована нормами Порядку № 260, які є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, норми статті 116 КЗпП України на спірні правовідносини не поширюються.

В свою чергу, визначена статтею 117 КЗпП України відповідальності за затримку розрахунку при звільненні настає лише за порушення строків, зазначених в статті 116 КЗпП України.

Тому вимоги позивача щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 116 та 117 КЗпП України є безпідставними.

За встановлених обставин, зважаючи на нормативне врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Отже, позивачем не наведено суду аргументів на спростування вказаних висновків відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення виконано.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) про визнання протиправною бездіяльність, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський