Справа № 160/357/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/357/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року (суддя Бухтіярова М.М.) у справі №160/357/23 за позовом ОСОБА_1 до Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання неправомірною та скасування постанови,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірною та скасувати Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21 жовтня 2020 р. у Зведеному виконавчому провадженні № 63360857 здійснену державним виконавцем - начальником Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рєзнік Олегом Сергійовичем, котрою здійснено опис та накладено арешт на майно Позивача - нежитлове приміщення - Будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 , загальною площею 69.1 кв. м., складається з торгового залу, складу та тамбуру, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання позивачки про поновлення строку звернення з позовом до суду; позовну заяву залишено без руху; запропоновано позивачці, зокрема, подати заяву про поновлення строку, вказавши інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням належних доказів на підтвердження наявності поважної причини пропуску цього строку.

В межах встановлено судом строку позивачкою подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій просила поновити пропущений строк.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, позивачка посилалась на те, що з часу відкриття виконавчих проваджень та до їх закінчення не отримувала поштової кореспонденції від державного виконавця. Про оскаржувану постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника дізналась 27.10.2021 при ознайомленні з матеріалами Зведеного виконавчого провадження № 63360857. Позивачкою також зазначено, що з березня 2020р. Кабінетом Міністрів України було запроваджено в Україні карантин для запобігання поширенню корона вірусної хвороби COVID-19, котрий продовжено до 30 квітня 2023 року. Через обмеження, впровадженими через карантин

позивачка тривалий час не виходила зі свого житла та не могла займатись справами. Зазначала, що неодноразово лікувалася стаціонарно та амбулаторно. При цьому, позивачка зауважувала, що внаслідок оголошеної війни рф проти України, порушився звичайний ритм життя, оскільки юристи були вимушені виїхати до Західної України та за кордон. Окрім того, позивачка просила врахувати, що вона вже зверталась до суду із позовною заявою, однак позовна заява була повернута судом (справа №160/3083/22).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, позовну заяву повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою жодних обставин, підтверджених належними доказами, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду з позовом не наведено, а судом таких обставин не встановлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивачка фактично висловлює свою незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду, при цьому, посилається на ті ж обставини, що нею визначалися як поважні причини пропуску строку, в поданій до суду першої інстанції заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить судове рішення залишити без зін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

За приписами частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, перебіг строку звернення з позовом до суду щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного (приватного) виконавця, починається з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У спірному випадку судом першої інстанції встановлено та не заперечується позивачкою те, що про оскаржувану постанову позивачка дізналася 27.10.2021.

Отже, строк звернення з позовом до суду, враховуючи положення ч.2 ст.287 КАС України, сплинув 05.11.2021, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск позивачкою строку звернення з позовом до суду.

Надаючи оцінку аргументам позивачки, з якими остання пов`язувала поважність причин пропуску строку з позовом до суду, суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Так, суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Щодо аргументів позивачки про запроваджений на території держави карантин.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 № 731-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Таким чином, учасник справи має право на поновлення процесуального строку, зокрема, на апеляційне оскарження, якщо суд визнає причини його пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, лише зазначення обставини про дію карантинних заходів не є достатньою мотивацією щодо об`єктивної неможливості звернення до суду в межах строку звернення.

В поданій заяві про поновлення строку позивачка не наводить поважних причин, які б свідчили про те, що пропуск строку апеляційного оскарження зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано визнав такі аргументи позивачки безпідставними.

Щодо аргументів позивача про введений воєнний стан.

З приводу таких аргументів позивачки слід звернути увагу на те, що строк звернення до суду із даною позовною заявою сплив 05.11.2021 року, тобто за більше ніж 3 місяці до введення в дію воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим посилання позивачки на вказані обставини також є безпідставними.

З приводу аргументів позивачки про знаходження на стаціонарному лікуванні, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що копія медичної картки стаціонарного хворого №245 свідчить про обставини перебування позивачки на стаціонарному лікуванні у період з 12.01.2022 по 18.01.2022, тобто вже після спливу строку звернення з позовом до суду.

Посилання позивачки на те, що вона вже зверталась до суду із аналогічним позовом, однак позовну заяву було повернуто судом ухвалою від 01.09.2022, також обгрунтовано не прийнято до уваги судом першої інстанції, оскільки вказані обставини не свідчать про те, що вперше позивачка звернулася з позовом в межах строків, встановлених ч.2 ст.287 КАС України.

Оскільки інших підстав для поновлення процесуального строку позивачкою у поданій до суду першої інстанції заяві зазначено не було, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду, що стало наслідок повернення позову позивачу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції постановлено законну і обґрунтовану ухвалу, у зв`язку з чим підстав для її скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року по справі №160/357/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, передбачені ст..329 КАС України.

Вступна та резолютивна частина проголошені 04.04.2023

Повне судове рішення складено 05.04.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк