Справа № 120/3410/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

05 квітня 2023 р. Справа № 120/3410/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), до військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом представника Дзундзи Ю.Р., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, грошової компенсації за невикористані 03 дні щорічної основної відпустки, грошової компенсації на невикористані 84 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 грн;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 01.02.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, грошової компенсації за невикористані 03 дні щорічної основної відпустки, грошової компенсації на невикористані 84 дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що таку заяву належить залишити без руху.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161, 172 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Водночас в силу положень ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у редакції, що була чинною до 19.07.2022, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто до 19.07.2022 строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівникові заробітної плати та інших пов`язаних з нею компенсаційних виплат не був обмежений будь-якими строками.

Втім, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесені зміни до законодавства про працю.

Серед іншого вказаним законом частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені у такій редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті;

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, зазначені зміни також стосуються строку звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати у разі звільнення працівника, тобто сум, що належать працівникові у разі його звільнення з роботи, а також інших пов`язаних з цим компенсаційних виплат.

Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.02.2021 № 535-ОС позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту), а наказом від 01.02.2022 за № 33-ОС (про особовий склад) виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.02.2022.

Однак як зазначає позивач, що в період з 30.01.2020 по 01.02.2022 відповідач здійснював нарахування грошового забезпечення у заниженому розмірі.

При цьому суд враховує, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" № 2352-IX від 01.07.2022, перебіг строку позовної давності у даному випадку слід обчислювати з дати вступу такого закону у силу (з 20.07.2022) та установлення нового порядку регулювання питання щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Таким чином, тримісячний строк звернення до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами закінчився 20.10.2022. Натомість з цим позовом позивач звернувся до суду лише 31.03.2023, тобто, попередньо, з пропущенням строку звернення до суду.

Позивач зазначає, що йому стало відомо про те, що у спірний період відповідачем здійснювалось нарахування грошового забезпечення у заниженому розмірі, однак зі змісту позовну та доданих до нього документів неможливо встановити дати, з якої позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відтак позивачу необхідно надати суду докази, зі змісту яких можливо встановити дату, з якої позивач дізнався про нарахування грошового забезпечення у заниженому розмірі. Такими доказами можуть бути письмове повідомлення відповідача про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, листи, виписки з карткового рахунку про зарахування коштів, тощо.

Крім того, у разі пропуску вищевказаного строку, позивачу необхідно подати клопотання (заяву) про поновлення строку звернення до суду разом з доказами поважності його пропуску.

Суд зазначає, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18 та інших.

В силу положень ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас вказаних вимог позивач не виконав та разом з позовною заявою не подав доказів на підтвердження того, коли він дізнався про порушення своїх прав, а у разі пропуску строку звернення до суду клопотання (заяву) про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

Згідно з пп. 3, 5 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу часу для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів на підтвердження того, коли він дізнався про порушення своїх прав, а у разі необхідності заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 77, 160, 161, 169, 171, 245, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали.

3. Копію ухвали надіслати (вручити) представнику позивача, ОСОБА_2 , для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович