Справа № 200/2150/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2023 року справа №200/2150/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 р. у справі № 200/2150/22 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області третя особа ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), третя особа ОСОБА_2 (далі третя особа, ОСОБА_2 ), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування періодів роботи з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 , до страхового стажу та зарахувати вказані періоди до страхового стажу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року задоволено позов, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 у період з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 , до страхового стажу; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 ; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн. 40 коп.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1), затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 затверджено порядок приймання, оформлення і розгляду документів. Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 до управління на надавав.

Відповідно до пунктів 3,4 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (далі- Положення №10-1), відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином суд мав би приймати рішення, щодо внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб, а не зобов`язувати Головне управління зарахувати до страхового стажу період роботи з вересня 2003 року по грудень 2006 рік.

Суд не врахував, що згідно п. 2.23 Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Жодного рішення про відмову в призначенні пенсії управлінням не приймалось.

Щодо зобов`язання відповідача зарахувати стаж, повторно розглянути заяву та призначити пенсію зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області. Орган ПФУ, який первинно розглядав заяву, в подальшому не має доступу до електронної пенсійної справи, і у випадку зобов`язання його судом вчинити певні дії, як то зарахувати певні періоди до стажу, повторно розглянути заяву тощо, цей орган позбавлений можливості вчинити такі дії внаслідок відсутності доступу до електронної пенсійної справи. Рішення суду в такому випадку буде неможливо виконати.

Від позивача надійшов відзив в якому він просив скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Позивач зазначає, що в довідці форми ОК-5 чітко вбачається відсутність страхового стажу за спірний період, що підтверджує порушення прав позивача. На день винекнення спору та подання позову місце мешкання позивача було АДРЕСА_1 , а зареєстрований був у АДРЕСА_2 , та було подано позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, але у зв`язку із виникненням вищезазначених форс-мажорних обставин (озброєна агресія рф проти України) наразі позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою від 08.04.2022 року № 531-. Громадяни України, які набули права на пенсію під час воєнного стану, але були змушені змінити основне місце проживання, можуть звернутися за призначенням пенсії в будь- який сервісний центр Пенсійного фонду на території України. Заявку на оформлення пенсії можна подати незалежно від місця прописки та фактичного проживання (перебування). Пенсійний фонд веде Реєстр застрахованих осіб, де зберігається інформація про кожного офіційно працевлаштованого. З січня 2004 року страховий стаж розраховується за даними Реєстру застрахованих осіб, то до цієї дати, тобто до вступу в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», основним документом, за яким розраховується страховий стаж, є трудова книжка. Листом від 15 квітня 2020 року за вихідним № 1301/08, ФОП - ОСОБА_2 звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про виправлення даних в Державному реєстрі застрахованих осіб, в якому просила внести зміни по застрахованій особі ОСОБА_1 , зазначивши правильний РНОКПП. При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІУ, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії трудової книжки позивача, серії НОМЕР_1 від 22.06.1983 р., запис № 14 від 05.02.2002 р. здійснений запис про прийняття на роботу продавцем на ринку за трудовим договором від 05.02.2002 р. № 205, який зареєстрований в Авдіївському міськцентрі зайнятості; запис № 15 від 24.07.2008 р. звільнений з роботи за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України.

З копії трудового договору від 05 лютого 2002 року вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу реалізатором з оплатою праці 440 грн.

Відповідно до довідки, яка видана Авдіївським міським центром зайнятості, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , з 05.02.2002 р. по 24.07.2008 р. на підставі трудового договору, зареєстрованого в Авдіївському міському центрі зайнятості 07.02.2002 р. № 205. Трудовий договір знятий з реєстрації 24.07.2008 р., у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням, згідно ста. 38 КЗпП України.

Ознайомившись із довідкою Пенсійного фонду форми ОК-5, позивачем було виявлено відсутність відомостей за період роботи з вересня 2003 р. по грудень 2006 року.

Діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , була припинена у червні 2012 року без правонаступництва.

Страхувальник фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2004 року по 2006 рік допустив описку, помилково зазначивши реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача РНОКПП НОМЕР_2 , замість правильного РНОКПП НОМЕР_3 .

Листом від 15 квітня 2020 року за вихідним № 1301/08, ФОП - ОСОБА_2 звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про виправлення даних в Державному реєстрі застрахованих осіб, в якому просила внести зміни по застрахованій особі ОСОБА_1 , зазначивши правильний РНОКПП НОМЕР_3 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2021 р. за вихідним № 0500-2301-8/93509 ФОП ОСОБА_2 повідомлено, що оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_2 припинила свою діяльність у 2012 році, проведення позапланової перевірки фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законних підстав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (абзац п`ятий);

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку (абзац двадцять п`ятий).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалось, з копії трудової книжки позивача, серії НОМЕР_1 від 22.06.1983 р., запис № 14 від 05.02.2022 р. здійснений запис про прийняття на роботу продавцем на ринку за трудовим договором від 05.02.2002 р. № 205, який зареєстрований в Авдіївському міськцентрі зайнятості; запис № 5 від 24.07.2008 р. звільнений з роботи за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України.

Діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , була припинена у червні 2012 року без правонаступництва.

Отже, при обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач після надходження відповідної заяви позивача, мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону №1788-ХІІ.

У відповідності до пунктів 4, 5 частини першої статті 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Частина 2 статті 21 Закону № 1058-IV визначає, що на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Частиною 3 статті 21 Закону № 1058-IV визначено перелік відомостей, які має містити персональна електронна облікова картка застрахованої особи.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: 1) виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування(далі - Закон № 2464-VI) визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб;

Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 2464-VI державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону № 2464-VI державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Частина 3 статті 16Закону № 2464-VI визначає, що ведення реєстру страхувальників Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 20 Закону № 2464-VI визначено, що реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття та реалізацію ними прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо інформація про особу вноситься до реєстру застрахованих осіб вперше, проводиться ідентифікація особи з обов`язковим підтвердженням відповідності реєстраційного номера облікової картки платника податків даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або серії (за наявності) та номера паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті громадянина України), документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства.

За частиною 6-7 статті 20 Закону № 2464-VI, зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Зміна до відомостей про прізвище, ім`я та по батькові особи на поточний момент, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, місце народження, стать, громадянство, освіту, серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України, номер телефону, адресу місця проживання може вноситися за заявою застрахованої особи в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначаються Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення № 10-1).

Пунктом 4 розділу І Загальні положення Положення № 10-1 визначено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 5 розділу І Загальні положення Положення № 10-1).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Дані облікової картки реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них Положення № 10-1 реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 3 розділу IV Дані облікової картки реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них Положення № 10-1 визначено, що відомості до реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пункту 4 розділу IV Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них Положення № 10-1 у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Отже відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, передбачено внесення відомостей за періоди, відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника.

Враховуючи норми прямої дії статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, яке не повинно позбавляти позивача права у разі відсутності стажу (допомогу по тимчасовій непрацездатності, призначення пенсії тощо).

Як зазначалось позивач працював продавцем на ринку за трудовим договором №205 від 05.02.2002 р. у ФОП ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Авдіївському міському центрі зайнятості, що відображено у трудовій книжці позивача.

З пояснень позивача вбачається, що у зв`язку з тим, що при поданні звітів ФОП ОСОБА_2 не правильно зазначила РНОКПП НОМЕР_2 , замість РНОКПП НОМЕР_3 , внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування не нараховувались.

При цьому, утримання страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з заробітної плати позивача здійснювалось у відповідності до вимог законодавства, що не спростовується відповідачем.

Також, згідно постанови Верховного Суду від 26.09.2019 року у справі № 295/6361/17, обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску; ведення обліку виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігання таких відомості в порядку, передбаченому законодавством, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, здійснюють органи Пенсійного фонду (пункт 9 частини другої статті 64 Закону № 1058-ІV).

Стаття 12-1 Закону № 2464-VІ визначає, що Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування; здійснює контроль, у тому числі спільно з податковими органами, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; бере участь в аналізі та прогнозі надходження коштів від сплати єдиного внеску; здійснює інші функції, передбачені законодавством

Отже, фактично, внаслідок невиконання контролюючим органом своїх прямих обов`язків, позивача позбавлено соціальної захищеності, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Разом з цим, як вірно зазначено відповідачем, позивач з заяво про призначення пенсії не звертався, відповідач не відмовляв у зарахуванні спірного періоду роботи, отже посилання суду на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, є безпідставними.

Суд погоджується з твердженням апелянта, що у даному випадку належним способом порушеного права є внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб, а не зобов`язувати Головне управління зарахувати до страхового стажу період роботи з вересня 2003 року по грудень 2006 рік

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення порушеного прав позивача, є:

Визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незабезпечення внесення до державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування інформації про наявність у ОСОБА_1 не облікованого трудового стажу.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинити дії щодо внесення до державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування не обліковану інформацію про наявність у ОСОБА_1 стажу роботи у період з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 ..

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 р. у справі № 200/2150/22 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 р. у справі № 200/2150/22 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незабезпечення внесення до державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування інформації про наявність у ОСОБА_1 не облікованого трудового стажу.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинити дії щодо внесення до державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування не обліковану інформацію про наявність у ОСОБА_1 стажу роботи у період з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 ..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 05 квітня 2023 року.

Головуючий суддя Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць