Справа № 759/1307/23
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1307/23

пр. № 2-а/759/45/23

28 березня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до головного інспектора з паркування, відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гончарука Ярослава Павловича (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6), фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул.Володимирська, 15) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2023р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправним дії головного інспектора з паркування, відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДДА) Гончарука Я.П. щодо складання пакту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.01.2023р. в частині прийняття рішення про евакуацію транспортного засобу - автомобіля «Nissan Note».н/з НОМЕР_1 , на штрафний майданчик; визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1КІ № від 12.01.2023р, а справу про притягнення до адміністративної відповідальності - закрити; стягнути з ФОП ОСОБА_2 1 397,00 грн. в якості компенсації витрат на евакуацію автомобіля «Nissan Note».н/з НОМЕР_1 та з Головного Управління поліції у м.Києві 158,40 грн. за збереження автомобіля на майданчику одну добу.

В обгрунтування позову посилалася на те, що 12.01.2023р. о 14:30 год. керувала автомобілем «Nissan Note».н/з НОМЕР_1 , здійснила стоянку по вул. Щекавицька, 30/39 м.Київ. Автомобіль був припаркований на краю тротуару із додержанням вимог п.п. «в» п.15.10 ПДР та не створював перешкод для руху інших транспортних засобів та пішоходів. Після повернення на місце стоянки свого автомобіля близько 16:00 год, його там не виявила. Після дзвінка в службу 102 повідомили про те, що автомобіль був евакуйований та перебуває на штрафмайданчику за адресою Набережно-Лугова, 4 м.Київ. З матеріалів, що містились у додатку «Київ цифровий» стало зрозуміло, що інспектор з паркування Гончарук Я.П. зафіксував у режимі фотозйомки порушення правил зупинки. Дата та час фіксації : 12.01.2023 14:52:00, серія та номер: 1КІ, суть порушення: транспортний засіб зупинено на пішохідному переході або ближче 10 метрів до нього. У зв`язку з порушенням правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП, п. 15.9 г ПДР. Інспектором не надано належних доказів, які б підтвердили вчинення правопорушення. Копію постанови позивач отримала після звернення до Департаменту транспортної інфраструктури, оскільки копії постанови при отриманні автомобіля на лобовому склі не було. Інспектором не здійснювались жодні вимірювальні дії, щоб підтвердити зазначене у постанові твердження про те, що автомобіль було припарковано на відстані менше 10 метрів. Саме по собі описання адмінправопорушення не може бути належним доказом і підставою для штрафу та тим більше , евакуації автомобіля. Виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб перешкоджає дорожньому руху; створює загрозу безпеці руху. Просить задовольнити позов.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2023р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник ГУНП у м.Києві надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до норм законодавства, жодних прав чи обов`язків, щодо винесення рішення про тимчасове затримання транспортних засобів ГУ НП у м.Києві не має. Повернення автомобіля можливе лише після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу. Стягнення коштів з відповідача у розмірі 158,40 грн. є необгрунтованим та безпідставним.

Представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР надав відзив в якому вказано, що відповідно до п.1.10 ПДР України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1-5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч. Таким чином, у даному випадку пішохідний перехід визначається відстанню між дорожніми знаками. Транспортний засіб позивача було зупинено у зоні між встановленими дорожніми знаками, що позначають пішохідний перехід. Посилання позивача на відсутність замірів є безпідставним, оскільки транспортний засіб розташовано між дорожніми знаками, тобто безпосередньо на пішохідному переході. На пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків забороняється як зупинка так і стоянка. Просить відмовити у задоволенні позову.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зазначив у відзиві, що з фотоматеріалів долучених позивачем встановлено, що транспортний засіб стоїть під знаком «пішохідний перехід». Позивачем підтверджується даний факт і не спростовується будь-якими доказами, а тільки особистими міркуваннями, що не може вважатися належними доказами. Крім того, вказує, що будучи фізичною особою-підприємцем, він не є суб`єктом владних повноважень, а тому пред`явлення позову у адміністративному судочинстві про стягнення матеріальної шкоди є таким, що суперечить КАС та вказує на безпідставність позову. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив ОСОБА_2 в якому вказала, що такого правопорушення як стоянка під знаком КУпАП не містить. Інспектором не здійснювались жодні вимірювальні дії, щоб підтвердити зазначене у постанові твердження про те, що автомобіль було припарковано на відстані менше 10 метрів до пішохідного переходу. Сплата сум позивачем була вимушеною, оскільки була здійснена з метою уникнення додаткових витрат за зберігання автомобіля на штраф майданчику та необхідністю ним користуватись. Факт сплати штрафу, витрат на евакуацію та стоянку не свідчить про згоду з інкримінованим правопорушенням та схваленням дій відповідачів. Просить задовольнити позов.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.01.2023 головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР Гончаруком Я.П. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 1КІ № , відповідно до якої транспортний засіб «Nissan Note», н/з НОМЕР_1 по вул. Щекавицька, 30/39 в м.Києві ОСОБА_1 зупинила на пішоходному переході або ближче 10метрів до нього, чим порушила п. 15.9г) ПДР , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.01.2023р. інспектор Гончарук Я.П. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу «Nissan Note», н/з НОМЕР_1 шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою м.Київ, вул.Набережно-Лугова, 4.

Пунктом 15.9 г) Правил дорожнього руху України передбачено заборону зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що крім іншого, порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.3 статті 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Згідно п. 7 Порядку № 990 у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що при складенні оскаржуваної постанови було проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом терміналом ParkUP, про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

З долучених до матеріалів справи фотознімків, автомобіль позивача Nissan Note», н/з НОМЕР_1 , було зупинено в зоні між встановленими дорожніми знаками, що позначають пішохідний перехід.

При цьому, факт того, що відстань від транспортного засобу до пішохідного переходу становить менше 10 метрів не викликає жодних сумнівів, оскільки беззаперечно підтверджується наявними матеріалами фотофіксації, а тому суд відхиляє твердження позивача про нездійснення інспектором вимірювань точної відстані, оскільки в даному випадку порушення пп.«г» п.15.9 ПДР України є очевидним.

Доказів неправомірної поведінки інспектора позивачем не надано, а судом не встановлено, тому, приймаючи оскаржувану постанову, інспектор з паркування діяв правомірно, реалізовувавши свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Окрім того, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 статті 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 статті 77КАС України).

При цьому, суд вважає, що позивачкою не було доведено обґрунтованості своїх позовних вимог, а інспектор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації;7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.

Враховуючи вказану норму закону, суд не приймає посилання позивача на те, що відповідачем не зафіксовано перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху з боку її транспортного засобу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17, було зазначено наступне: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).».

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП, тому інші вимоги також не підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що під час розгляду справи не встановлено порушень вимог КУпАП при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 122,152-1,255,258,279-1,288,289КУпАП, ст.ст.5,15,72-77,79,241-246,250,251,286 КАС України, суд-,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування, відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гончарука Ярослава Павловича , Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його нескасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко