Справа № 320/7234/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2023 року м. Київ № 320/7234/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві адміністративний позов Бучанської міської ради до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ГУ Держгеокадастру у Київькій області, треті особи: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, гр. ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася Бучанська міська рада з позовом, в якому просить суд:

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2,0 га кадастровий номер :02:001:0614, що розташована в селі Луб`янка Бородянського району (наразі Бучанського району) Київської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати запис в Державному земельному кадастрі та закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації земельної ділянки, площею 2,0 га, кадастровий номер :02:001:0614, що розташована в селі Луб`янка Бородянського району (наразі Бучанського району) Київської області.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до ст. 19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 3, 6 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 частини першої цієї ж статті закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у частині 2 статті 122 КАС України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Слід зауважити, що правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у 2020 році, натомість, з даним позовом до суду позивач звернувся 22.02.2023 (згідно конверту), тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 КАС України.

При цьому у позовній заяві позивач зазначив, що у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Бучанської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0614 площею 2,0 та, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Бучанською міською радою 30.09.2021 заявнику відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та передачі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0614 у власність.

Бучанською міською радою 26.11.2021 та 27.06.2022 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області направлено листи, в якому позивач просив перенести спірну земельну ділянку до архівного шару.

Бучанська міська рада 26.07.2022 отримала відповідь, у якому Головне управління Держгеокадастру у Київській області відмовило у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0614, перенесення її до архівного шару та рекомендувало звернутися до суду.

Бучанська міська рада 29.09.2022 звернулася з позовом до Київського окружного адміністративного суду (справа № 320/9313/22).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 320/9313/22 позовну заяву повернуто позивачу.

Вказану ухвалу представником позивача отримано 21.02.2023 та подано позов повторно.

Бучанська міська рада вважає, що саме з 26.07.2022 у неї виникло право для звернення з адміністративним позовом до суду.

Суд, розглянувши зазначені підстави для поновлення строку звернення до суду, дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не надано доказів на обґрунтування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутися до суду в межах шестимісячного строку.

Доводи позивача про обрахунок строку з моменту отримання відмови відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через рік після вчинення оскаржуваної дії.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу слід надати до суду письмові пояснення та докази на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали йому своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У якості доказу сплати судового збору позивачем до позовної заяви приєднано платіжні доручення від 22.09.2022 №752 та від 15.02.2023 №1880.

Однак, як вбачається з відомостей програмного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду", платіжне доручення від 22.09.2022 №752 у розмірі 2481, 00 було додане на підтвердження сплати судового збору при зверненні до Київського окружного адміністративного суду в межах адміністративних справ №320/9313/22.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином, за подання кожного окремого позову, в разі відсутності пільг щодо сплати судового збору, необхідно сплатити судовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом України "Про судовий збір", а тому судовий збір, сплачений за подання одного адміністративного позову, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову.

З огляду на викладене, платіжне доручення від 22.09.2022 №752 не може бути підтвердженням сплати судового збору в адміністративній справі №320/7234/23, оскільки вказане платіжне доручення було доказом сплати судового збору в межах адміністративної справи №320/9313/22.

Отже, судовий збір за подачу даного адміністративного позову вважається не сплаченим у повному обсязі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання безпосередньо до суду.

Керуючись 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Бучанської міської ради до ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ГУ Держгеокадастру у Київькій області, третя особи: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, гр. ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лапій С.М.