Справа № 380/11699/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/11699/22 пров. № А/857/17714/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мікули О. І.,

суддів Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 380/11699/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Крутько О. В.,

час ухвалення рішення 07.11.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14 січня 2022 року про утримання з 01 лютого 2022 року надміру виплачених їй сум пенсій у розмірі 20% від пенсії щомісяця та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повернути їй утриману частину пенсії на підставі оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 14 січня 2022 року №8.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 14 січня 2022 року про утримання з 01 лютого 2022 року з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утриману частину пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 14 січня 2022 року №8.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 20 грудня 2009 року як отримувач пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначає, що 09 грудня 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій зазначено про зобов`язання своєчасно повідомити органи, що призначають пенсію та подала документ про працевлаштування з листопада 2021 року. Звертає увагу, що у процесі перерахунку пенсії позивачки, пенсійним органом виявлено, що згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджено факт роботи позивачки з квітня 2019 року у ТзОВ Управляюча компанія Веселка та з червня 2019 року у ТзОВ Управляюча компанія Ескомбуд-сервіс, тому вважає, що позивачка свідомо подала неправильні дані про початок її працевлаштування. Таким чином, вважає, що підстави скасування оскаржуваного рішення відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 20 грудня 2009 року як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

09 грудня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення/перерахунок пенсії та подала документ про працевлаштування з листопада 2021 року.

При перерахунку пенсії позивачки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виявлено, що згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджено факт роботи позивачки з квітня 2019 року у ТзОВ Управляюча компанія Веселка та з червня 2019 року у ТзОВ Управляюча компанія Ескомбуд-сервіс.

14 січня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14 січня 2022 року №8, відповідно до якого, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок ОСОБА_1 , яка отримує пенсію за віком у розмірі 2200 грн на місяць, встановлено, що сума переплати 7896,27 грн за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року, яка утворилась у зв`язку з працевлаштуванням, підлягає поверненню.

Відповідно до інформації органу пенсійного фонду за період з 01 лютого 2022 року по 31 серпня 2022 року з пенсії позивачки утримано переплату в сумі 3266,30 грн, залишок переплати пенсії станом на 01 вересня 2022 року складає 4629,97 грн.

Не погодившись рішенням відповідача, позивачка звернулась у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 14 січня 2022 року про утримання з 01 лютого 2022 року з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивачки, її вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, а тому підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

За змістом ст.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 цього Закону застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

За приписами п.2.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року 22-1 (далі Порядок 22-1) у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Згідно з абз.2 п.2.21 цього Порядку 22-1 у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням. При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

Ч.1 ст.4 Закону України "Про зайнятість населення" передбачаєя, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно та які мають доходи від такої зайнятості.

Відповідно до ст.50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Згідно зі ст.102 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсіонери зобов`язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

За змістом п.3 Порядку 22-1 відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Ст.103 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачає, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України Про пенсійне забезпечення є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, законодавством визначено дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника. При цьому, відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі ч.1 ст.103 Закону № 1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, у поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Так, ч.1 ст.21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб і персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застраховані особи. Іншими словами органи Пенсійного фонду повинні вести деталізований облік відомостей про кожну застраховану особу. Крім того, за приписами ч.2 ст.21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, до якої заносяться особові дані, страховий стаж, заробітна плата (доход), сума сплачених страхових внесків, виплата пенсій за рахунок коштів пенсійного фонду і т.д.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення/перерахунок пенсії та подала документ про працевлаштування з листопада 2021 року.

При цьому, підставою для прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення від 14 січня 2022 року слугувало те, що згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджено факт роботи позивачки з квітня 2019 року в ТзОВ Управляюча компанія Веселка та з червня 2019 року у ТзОВ Управляюча компанія Ескомбуд-сервіс.

Разом з тим, колегія суддів не може не погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що органи Пенсійного фонду ведуть персоніфікований облік всіх застрахованих осіб, в тому числі працевлаштованих осіб, тому у відповідача була наявна інформація про факт працевлаштування позивачки, що виключає зловживання з боку останньої в частині не повідомлення про своє місце роботи.

Доказів на спростування цих обставин відповідачем не подано, а судом таких не здобуто.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження свідомих, активних та/або навмисних дій з боку ОСОБА_1 , які призвели до надмірної виплати її пенсії.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 14 січня 2022 року про утримання з 01 лютого 2022 року з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивачки, її вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, а тому підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 380/11699/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року.