Справа № 620/12287/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.

пр-к відповідача Золотаринець В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Чернігівської митниці, в якому просила суд, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Чернігівської митниці від 20.09.2021 №9 та №9.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням. Чернігівська митниця подала апеляційну скаргу, у якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що під час документальної невиїзної перевірки митницею встановлено,що при декларуванні ввезеного на митну територію Україну товару(автомобіль «VW Jetta S»,2017 р.в.) за МД від 20.08.2019 №UA805180/2019/023179 заявлено недостовірні відомості про митну вартість, які мали значення для оподаткування товару при ввезенні на митну територію України, що призвело до зниження ОСОБА_1 податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 березня 2023 року.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Від представника Чернігівської митниці надійшло клопотання про участь у розгляді цієї справи в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2023 року.

У судове засідання позивач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній доказами, колегія суддів звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи убачається, що 07 вересня 2021 року Чернігівською митницею складений акт № 10/7.11-19-12/ «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування» (а.с. 35-44 т.1)

Перевіркою встановлено, що 20 серпня 2019 року митним постом «Центральний» Сумської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UA805180/2019/023179 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль, що був у використанні, марки VW, модель Jetta. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2017. Модельний рік виготовлення 2017. Тип кузова - седан. Колір - сірий. Тип двигуна - бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1390 см3».

Перевезення товарів на митну територію України здійснено морським транспортом із використанням контейнеру № ZCSU8467922, доставка з Newark (США) до порту м. Одеса (Україна).

До митного оформлення подавались наступні документи: інвойс від 11 червня 2019 року № 24877535, в якому зазначено: bank name: Citibank; bank address: 300 E Sate st Redlands CA92373; SWIFT: CITIUS33; account: 205394307; beneficiary name: Cars West LLC; beneficiary address: 35086 Suimyside dr. Yucaipa, НОМЕР_4; Buyer: ОСОБА_1, АДРЕСА_1; 2017 VW Jetta S -3000,00 доларів США; CIP Odessa-400,00 доларів США; Total due-3400,00 доларів США; коносамент від 10 липня 2019 року № 19117616, сертифікат про походження транспортного засобу від 30 травня 2019 року № 02158; акт про проведення митного огляду від 15 серпня 2019 року № UA500650/2019/3324 та довідка оцінювача КТЗ ФОП ОСОБА_2 від 20 серпня 2019 року № 1203-19, в якому власником транспортного засобу марки VW, модель Jetta, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , зазначено ОСОБА_1 .

Фактурна вартість товару за вищевказаною митною декларацією становить 3400,00 доларів США. Згідно рахунку-фактури від 11 червня 2019 року № 24877535 вартість товару «Легковий автомобіль, що був у використанні, марки VW, модель Jetta, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2017. Модельний рік виготовлення 2017. Тип кузова - седан. Колір - сірий. Тип двигуна - бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1390 см3» складає 3000,00 доларів США, витрати на транспортування «CIP Odessa» - 400,00 доларів США, загальна сума за рахунком - 3400,00 доларів США.

Слобожанська митниця Держмитслужби листом від 18 червня 2021 року № 7.14-08-2/7.14-19/7.11/7857 надала Чернігівській митниці копію листа Сумської обласної прокуратури від 11 лютого 2021 року № 31-14 з інформацією щодо можливих порушень митного законодавства з визначенням митної вартості транспортних засобів під час митного оформлення, в якому, крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті, які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування, а також листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29 березня 2021 року № 2714/117/24/6-2021 та листа Сумської обласної прокуратури від 03 червня 2021 року № 31-7346 разом з копіями платіжних доручень в іноземній валюті та копіями інвойсів на транспортний засіб та витрати на його транспортування.

Відповідачем, на підставі аналізу відомостей, наданих Сумською обласною прокуратурою та Головним управлінням Національної поліції в Сумській області, з відомостями, зазначеними в документах, що подані до митного оформлення за митною декларацією від 20 серпня 2019 року типу ІМ 40 ДЕ №UA805180/2019/023179, встановлено, що купівлю ввезеного легкового автомобіля здійснено за ціною, вищою, ніж зазначено в поданих до митного оформлення товаро-супровідних документах.

Згідно Акту від 07 вересня 2021 року № 10/7.11-19-12/ «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування» встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податків громадянином України ч. 1 та ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 Митного кодексу України, п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за митною декларацією типу ІМ 40ДЕ № UА805180/2019/023179 на суму 4312,60 грн. та порушення п. 190.1 ст. 190, п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів за МД типу ІМ 40ДЕ № UА805180/2019/023179 на суму 9487,71 грн.

20.09.2021 Чернігівською митницею на підставі акта невиїзної документальної перевірки від 07.09.2021 №10/7.11-19-12/ НОМЕР_2 відносно позивачки складені податкові повідомлення-рішення:

- №9, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, шо ввозяться на територію України фізичними особами в розмірі 5390,75 грн, в тому числі 4312,60 грн за основним платежем, 1078,15 грн за штрафними санкціями (а.с.69 т.1);

- №9, яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів фізичними особами в розмірі 11859,64 грн., в тому числі 9487,71 грн за основним платежем, 2371,93 грн за штрафними санкціями (а.с.67 т. 1).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент митного оформлення транспортного засобу позивачем було надано належні документи на підтвердження митної вартості товару, а порушення законодавства України з питань оподаткування позивачем було виявлено лише після проведення відповідної перевірки, зафіксованої актом від 07.09.2021 №10/7.11-19-12/ НОМЕР_2 , при цьому, відповідачем не доведено наявності розбіжностей у наданих позивачем документах до митного оформлення, не доведено ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості даного автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за автомобіль.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2); результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп.54.3.6).

Згідно зі ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно зі ст. 272 Митного кодексу України ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

У відповідності до ст. 377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з п. 187.8 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до ст. 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України).

У відповідності до ст. 65 Митного кодексу України митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Статтею 51 Митного кодексу України врегульований порядок визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до якої, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1 ст. 51 Кодексу). Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч. 2 ст. 51 Кодексу).

Стаття 57 Митного кодексу України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч. 1 ст. 57 Кодексу). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Кодексу). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 Кодексу).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2 ст. 54 Кодексу).

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Кодексу).

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 Кодексу).

Судом першої інстанції встановлено, що для митного оформлення позивачем подавалися інвойс від 11 червня 2019 року № 24877535, в якому зазначено: bank name: Citibank; bank address: 300 E Sate st Redlands CA92373; SWIFT: CITIUS33; account: 205394307; beneficiary name: Cars West LLC; beneficiary address: 35086 Suimyside dr. Yucaipa, НОМЕР_4; Buyer: ОСОБА_1, АДРЕСА_1; 2017 VW Jetta S -3000,00 доларів США; CIP Odessa-400,00 доларів США; Total due-3400,00 доларів США; коносамент від 10 липня 2019 року № 19117616, сертифікат про походження транспортного засобу від 30 травня 2019 року № 02158; акт про проведення митного огляду від 15 серпня 2019 року № UA500650/2019/3324 та довідка оцінювача КТЗ ФОП ОСОБА_2 від 20 серпня 2019 року № 1203-19, в якому власником транспортного засобу марки VW, модель Jetta, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , зазначено ОСОБА_1 (а.с. 198-211 т.1)

Наразі, висновки відповідача щодо заниження ОСОБА_1 податкових зобов`язань по сплаті митних платежів ґрунтується на висновках акта невиїзної документальної перевірки від 07.09.2021 №10/7.11-19-12/ НОМЕР_2 .

Пунктом 4 частини 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі - МКУ) передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску у вільний обіг.

Як передбачає пункт 1 частини 3 ст. 345 МКУ, митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства

України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини 1 ст. 345 МКУ документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частина 1 ст. 351 МКУ передбачає, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Як передбачає пункт 1 частини 2 ст. 351 МКУ, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Відповідно до статті 352 МКУ посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані:

- документи, визначені цим Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

- інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно, наявність розбіжностей в документах, які підтверджують вартість товару, було виявлено митницею після отримання документально підтвердженої інформації, наданої Сумською обласною прокуратурою та Головним управлінням Національної поліції в Сумській області щодо фактурної вартості переміщеного на митну територію України транспортного засобу VOLKSWAGENJETTA (ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 ).

Наразі, у зв`язку з виявленням ознак, що свідчили про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, контролюючим органом було призначено документальну невиїзну перевірку.

За результатами перевірки було встановлено, що 20.08.2019 Сумською митницею ДФС була оформлена МД типу ІМ 40 ДЕ за № UA805180/2019/023179, відповідно до якої здійснено митне оформлення товару: «Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка VW; модель JETTA. Ідентифікаційний номер(VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення: 2017. Модельний рік виготовлення: 2017».

Митна вартість товару заявлена Позивачем відповідно до МД на рівні 85 597,33 грн.

Фактурна вартість транспортного засобу складає 3 400,00 USD (за офіційним курсом Національного банку України на день митного оформлення 25,17568400 грн).

Згідно рахунку - фактури (invoice) від 11.06.2019 № 24877535 вартість автомобіля « 2017 VOLKSWAGENJETTAS (VIN: НОМЕР_1 )» складає 3 000,00 USD, витрати на транспортування «СІР Odessa» - 400,00 USD, загальна сума за рахунком - 3 400,00 USD.

У рахунку-фактурі (інвойс) від 11.06.2019 № 24877535, поданого до митного оформлення, вказано: продавцем («одержувач платежу») - CARS WEST LLC (35086 Sunnysidedr. Yucaipa, НОМЕР_4), покупцем («Платник») - ОСОБА_1, АДРЕСА_3 (phone: НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1). Вартість автомобіля « 2017 VOLKSWAGEN JETTA S (VIN: НОМЕР_1 )» складає 3 000,00 USD, витрати на транспортування «СІР Odessa» - 400,00 USD, загальна сума за рахунком - 3 400,00 USD. Печатка підприємства: CARS WEST LLC 1655 E 6th st, Corona, CA 92879, USA Office +1-877.570-5775, Fax +1-866-227-7069.

Наразі, Сумською обласною прокуратурою та Головним управління Національної поліції в Сумській області надано копії платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через міжнародну систему грошових переказів SWIFT) АТКБ «ІІриватбанк», дата здійснення операцій 12 червня 2019 року та 17 липня 2019 року на суму 3583,00 доларів США та 1530,00 доларів СІІІА відповідно, та копій інвойсів на транспортний засіб марки VW, модель Jetta, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 та витрат на його транспортування, логістику, за якими фактично сплачувалися кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм: інвойс від 11 червня 2019 року № 24877535 на суму 3583,00 доларів США та від 16 липня 2019 року № 67160719 на суму 1530,00 доларів США.

В рахунку-фактурі від 11 червня 2019 року № 24877535 зазначено наступне: «Wire Instruction»: Bank name - Bank of America; bank address - 100 West 33rd Street New York, NY 10001; SWIFT - bofaus3n; ABA - 02600953; Account - 375668677; Buyer (покупець) -ОСОБА_4, АДРЕСА_2, phone: НОМЕР_3 .

В рахунку-фактурі від 16 липня 2019 року № 67160719 зазначено наступне: Bank name - Wells Fargo Bank; bank address - 420 Montgomery Street San Francisco, CA 94104; SWIFT - WFBIUS6S; Account - ; Beneficiary Name - Cars West LLC; Buyer (покупець) - ОСОБА_1, АДРЕСА_1, phone: НОМЕР_3 ; 2017 VW Jetta, (VIN) НОМЕР_1; Ground delivery fee (логістика по США) - 370,00 доларів США; ocean freight (морський фрахт) - 850,00 доларів США; commission (комісія) - 200,00 доларів США; mail docs (відправка документів) - 35,00 доларів СІПА; НBOL correction fee (виправлення коносамента) - 50,00 доларів СІІІА; total due (загальна сума) - 1530,00 доларів СІІІА.

Таким чином, за платіжними дорученнями в іноземній валюті АТКБ «Приватбанк» (вихідні через міжнародну систему грошових переказів SWIFT; дата здійснення операцій: 12 червня 2019 року на суму 3583,00 доларів СІІІА та 17 липня 2019 року на суму 1530,00 доларів США) на загальну суму 5113,00 доларів США здійснено оплату за товар (транспортний засіб), логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу марки VW, модель Jetta, ідентифікаційний помер (VIN) НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (номером кузова) якого повністю збігається з номером кузова, вказаним в графі 31 «вантажні місця та опис товару» митної декларації від 20 серпня 2019 року №UА805180/2019/023179.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що під час декларування товару за МД від 20.08.2019 №UA805180/2019/023179 заявлені недостовірні відомості про визначення митної вартості товару, які мають значення для оподаткування при ввезенні товару на митну територію України.

Щодо посилання суду першої інстанції про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до одного виду відповідальності за одне й те саме порушення тричі, колегія суддів зазначає наступне.

Наразі, ч. 1 ст. 257, ч. 1ст. 295 Митного кодексу України взагалі не містять жодних норм щодо застосування штрафних санкцій.

Крім того, колегією суддів встановлено, що на підставі акта від 07 вересня 2021 року відповідачем відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0189/80500/21 від 12 жовтня 2021 року за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

10 листопада 2021 року дана справа розглянута Сумською митницею, за результатами розгляду винесено постанову про порушення митних правил №0189/80500/21, якою позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України (за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів) та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 41 400, 93 грн..

В той же час, частина 1 ст. 483 Митного кодексу України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Також, адміністративна відповідальність за митні правопорушення передбачена Митним кодексом, а не Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами відповідача що, твердження про потрійне притягнення позивача за одне й те саме правопорушення не відповідає дійсності.

Як передбачає, пункт 112.2 статті 112 ПКУ, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

У даному випадку позивач мала можливість дотриматися правил та норм, оскільки під час документальної невиїзної перевірки контролюючим органом було встановлено, що вона сплачувала за відповідними рахунками кошти за придбання автомобіля, тобто знала про наявність інвойсів від 11.06.2019 № 24877535 на суму 3583,00 USD та від 16.07.2019 № 67160719 на суму 1 530,00 USD, однак під час декларування товару за МД від 20.08.2019 №UA805180/2019/023179 надано лише один інвойс від 11.06.2019 № 24877535, який містив іншу інформацію щодо вартості автомобіля.

Той факт, що декларування товару згідно митної декларації типу ІМ 40ДЕ № UА805180/2019/023179 на підставі документів, наданих громадянкою ОСОБА_1 , здійснювала уповноважена особа - ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_3 ), не вказую на відсутність вини позивачки щодо ухилення від податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 123.2 ст. 123 ПКУ діяння, передбачені пунктом 123.1 ст. 123 ПКУ (вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

У випадку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях, внаслідок неправомірного визначення митної вартості товарів, настає відповідальність, передбачена пунктом 123.2ст. 123 ПКУ.

Отже, під час перевірки контролюючим органом було встановлено, що позивач умисно та цілеспрямовано створила умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, встановлених МКУ та іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.

Наразі, вказане призвело до порушення повноти декларування митної вартості. До митного оформлення умисно подано недостовірну інформацію щодо фактурної вартості, яка має значення для оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України.

Відповідно до пункту 111.3 статті 111 ПКУ притягнення фізичної особи або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що наявність вини ОСОБА_1 встановлено контролюючим органом під час проведення невиїзної документальної перевірки, відповідно до норм ПКУ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне подану до суду апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 03.04.2023р.)