Справа № 520/5125/22
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р. Справа № 520/5125/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 05.09.22 по справі № 520/5125/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просила суд першої інстанції

- визнати неправомірним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та період отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.01.2022 з урахуванням періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 20.01.2022 вона звернулася із заявою про призначення пенсії (номер звернення 597). 27.01.2022 Управлінням ПФУ в Київському районі м. Харкова було призначено пенсію з 20.01.2022. Водночас до страхового стажу при обрахунку пенсії не було зараховано деякі періоди роботи. Представником позивача було направлено адвокатський запит №18/02/21-1-С від 18.02.2022 з проханням надати інформацію про причини не врахування періодів роботи до стажу роботи. Листом ГУ ПФУ в Харківській області від 23.02.2022 № 2000- 0214-8/29549 було повідомлено, що: період роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 не зараховано до страхового стажу, оскільки у трудовій книжці неправильно заповнено графи 2 та 4 розділу «Відомості про роботу», а саме дата видання наказу про звільнення (16.03.1988) зазначена на півтора місяця раніше дати звільнення (30.04.1988); період роботи на Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 не зараховано до страхового стажу, оскільки запис №29 трудової книжки засвідчений нерозбірливим відбитком печатки, що унеможливлює ідентифікацію організації, якою внесений запис про звільнення з роботи; період отримання допомоги по безробіттю, та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 12.01.2022 не зараховано до страхового стажу, оскільки в системі персоніфікованого обліку були відсутні дані про отримання позивачем допомоги по безробіттю. Внаслідок не зарахування до страхового стажу вищенаведених періодів позивачка отримує меншу суму пенсії, ніж мала б. Позивачка вважає такі пенсійного органу неправомірним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988, у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

ОСОБА_1 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу (за підписом її представника Чумака Р.В.), в якій просила суд апеляційної інстанції: скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду. Прийняти в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі, а саме: - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та період отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.01.2022 з урахуванням періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що суд першої інстанції замість зобов`язання зарахувати періоди роботи до стажу та перерахувати пенсію, вирішив зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії. Зі вказаним рішенням позивач не погоджується та вважає, що суд, обрав неефективний спосіб захисту. Вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року має бути частково скасовано та ухвалено нове рішення у відповідній частині, внаслідок невідповідності висновків, викладених у ньому, обставинам справи. Стосовно зобов`язання зарахувати періоди роботи та періоду отримання допомоги по безробіттю, зазначає наступне. Вважає безпідставними доводи суду, що зобов`язання відповідача зарахувати до стажу певні періоди роботи є втручанням в його дискреційні повноваження та виключну компетенцію з наступних підстав. Зазначає, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Вказує, що зобов`язання відповідача лише повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно з 20.01.2022 року з урахуванням висновків суду (в частині зарахування періоду роботи до стажу) може призвести до повторної відмови та як наслідок порушення прав позивача. У даному випадку зобов`язання відповідача зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та період отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022 не є втручанням суду у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки позивач вже звертався до відповідача з зазначеним питанням (в межах заяви про призначення пенсії), проте відповідач протиправно не зарахував відповідні періоди до стажу. Крім того, якщо розглядати таку дію в призмі вибору варіанта рішення чи дії, то в даному випадку відповідач може або зарахувати або не зарахувати період роботи до стажу. Вважає, що єдиним варіантом дії для ГУ ПФУ в Харківській області є зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022. Отже, така дія не входить до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд мав прийняти рішення про зобов`язання зарахувати періоди до стажу в якості ефективного способу захисту. Стосовно зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, зазначає наступне. Аналіз прийнятого рішення також дає підстави вважати, що причиною незадоволення такої вимоги є висновок суду про втручання в дискреційні повноваження відповідача. Звертає увагу суду на тому, що вимога щодо зобов`язання здійснення перерахунку пенсії позивача є похідною та повністю залежить від перших двох вимог - визнання неправомірними дій відповідача щодо не зарахування періодів до стажу та зобов`язання зарахувати до стажу відповідних періодів. Єдиним варіантом дії відповідача є здійснити перерахунок пенсії з урахування цих періодів. Отже, така дія також не входить до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд мав прийняти рішення про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії в якості ефективного способу захисту. Таким чином, вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду, прийнято внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі (представником позивача та відповідачем) було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачем копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що20.01.2022 позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії (номер звернення 597).

27.01.2022 позивачці призначена з 20.01.2022 пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Водночас, позивачці стало відомо, що до страхового стажу при обрахунку пенсії не було зараховано деякі періоди роботи.

Представником позивачки було направлено адвокатський запит №18/02/21-1-С від 18.02.2022 з проханням надати інформацію про причини не врахування періодів роботи до стажу роботи.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.02.2022 №2000-0214-8/29549 було повідомлено, що: період роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 не зараховано до страхового стажу, оскільки у трудовій книжці неправильно заповнено графи 2 та 4 розділу «Відомості про роботу», а саме дата видання наказу про звільнення (16.03.1988) зазначена на півтора місяця раніше дати звільнення (30.04.1988); період роботи на Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 не зараховано до страхового стажу, оскільки запис №29 трудової книжки засвідчений нерозбірливим відбитком печатки, що унеможливлює ідентифікацію організації, якою внесений запис про звільнення з роботи; період отримання допомоги по безробіттю, та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 12.01.2022 не зараховано до страхового стажу, оскільки в системі персоніфікованого обліку були відсутні дані про отримання позивачем допомоги по безробіттю.

Зі змісту копії трудової книжки позивачки НОМЕР_1 вбачається, що позивачка працювала у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

На підтвердження записів у трудовій книжці та факту роботи позивачки у вказаний період в зазначених установах, представником позивачки було надано до суду архівну довідку Архівного відділу Вінницької міської ради про підтвердження роботи ОСОБА_1 у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988, зі змісту якої вбачається, що наказом директора Вінницького інформаційно-розрахункового центру Вінницького облагропрому від 17 листопада 1987 року №162-к, гр. ОСОБА_2 (рос. мова оригіналу) (так в документі) зараховано на посаду інженера відділу програмування і впровадження проектів з мехобробки інформації на МВТ (так в документі) (група Бершадського РЛПО (так в документі)) з 17 листопада 1987 року. Наказом директора Вінницького інформаційно-розрахункового центру Вінницького облагропрому від 16 березня 1988 року №35-к, гр. ОСОБА_2 (рос. мова оригіналу) (так в документі), інженера- програміста відділу впровадження завдань АСУ (так в документі), звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП УРСР з 02 (так в документі) квітня 1988.

Водночас в архівній довідці зазначено, що підтверджується період роботи з 17.11.1987 по 02.04.1988, а в трудовій книжці та позовній заяві з 17.11.1987 по 30.04.1988. Тому, при розгляді справи, представник позивачки просив суд брати до уваги період роботи, який зазначений в архівній довідці, а саме з 17.11.1987 по 02.04.1988 і зарахувати до страхового стажу саме його.

Також, у трудовій книжці позивача місяться записи, що позивачка отримувала допомогу по безробіттю у Харківському міському центрі зайнятості з 19.04.2021 по 12.01.2022.

Позивачка, вважаючи неправомірним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до її страхового стажу періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022, та наявністю у зв`язку з цим підстав для задоволення вимог зобов`язального характеру, звернулася до суду із позовною заявою.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що враховуючи встановлення судом протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи та періоду отримання допомоги по безробіттю, а також відсутність підстав для самостійного розрахунку стажу для перерахунку пенсії, оскільки такі повноваження належать виключно до компетенції пенсійного органу та суд у даному випадку не може підмінити собою цей орган, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії (номер звернення 597) від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивачки щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.01.2022 з урахуванням періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022 є передчасною, оскільки наслідком повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії (номер звернення 597) від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду, має бути автоматичний перерахунок розміру пенсії позивача і на даний час відсутні підстави вважати, що право позивачки на перерахунок пенсії буде порушено в майбутньому.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, зазначає наступне.

Так, з огляду на приписи ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988, у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022.

Надаючи правову оцінку вимогам позивачки, які стосуються зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та період отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі №569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі №569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст.2 КАС України.

Таким чином, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та готує документи для її виплати.

Отже, в даному випадку у спірних правовідносинах відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, що включає в себе, у т.ч. розрахунок стажу особи, в даному випадку зарахування певних періодів роботи до страхованого стажу необхідного для призначення пенсії.

Згідно із п.4 ч.1 ст.5 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

З огляду на приписи абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, якого стосується звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо не встановлення факту того, що позивачка при зверненні до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії надавала останньому архівну довідку Архівного відділу Вінницької міської ради, яка вже була долучена представником позивачки у ході розгляду даної справи у суді першої інстанції до матеріалів справи (а.с.99). Зазначена довідка стосується стажу роботи позивачки за період її роботи з 17.11.1987 по 02.04.1988 (підтвердження роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому). Відповідно, вказаній довідці має бути надана правова оцінка пенсійним органом.

Таким чином, з огляду на наведене вище, враховуючи висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні суду, в частині яка не оскаржена учасниками справи щодо визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988, у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022, а також те, що повноваження розрахунку стажу особи належать виключно до компетенції пенсійного органу (до його дискреції), і суд не вправі підміняти цей орган, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимог позивачки, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії (номер звернення 597) від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції обрав не ефективний спосіб захисту прав позивачки, зазначаючи, що зобов`язання відповідача лише повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно з 20.01.2022 року з урахуванням висновків суду (в частині зарахування періоду роботи до стажу) може призвести до повторної відмови та як наслідок порушення прав позивача, посилаючись при цьому на те, що зобов`язання відповідача зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 02.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та період отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022 не є втручанням суду у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки позивач вже звертався до відповідача з зазначеним питанням (в межах заяви про призначення пенсії), проте відповідач протиправно не зарахував відповідні періоди до стажу, то колегія суддів відхиляє вказані доводи скарги, оскільки вони суперечать наведеним вище висновкам суду, і в даному випадку належним способом захисту прав позивачки буде саме зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду.

Надаючи правову оцінку вимогам позивачки в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.01.2022 з урахуванням періодів роботи у Вінницькому інформаційно-обчислювальному центрі облагропрому з 17.11.1987 по 30.04.1988 та у Канівській ГЛМС з 28.01.1991 по 21.09.1993 та періоду отримання допомоги по безробіттю та перебування на обліку у Харківському міському центрі зайнятості з 06.12.2021 по 12.01.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 30 жовтня 2019 року по справі №316/2721/15-а (2-а/316/90/15).

В даному випадку вказані вимоги позову є передчасними, фактично зверненими на майбутнє.

При цьому, на даний час відсутні обґрунтовані підстави вважати, що пенсійним органом буде допущено порушення прав позивачки під час повторного розгляду її заяви про призначення пенсії від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо того, що вказані вимоги позову є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вимога щодо зобов`язання здійснення перерахунку пенсії позивача є похідною та повністю залежить від перших двох вимог - визнання неправомірними дій відповідача щодо не зарахування періодів до стажу та зобов`язання зарахувати до стажу відповідних періодів, і єдиним варіантом дії відповідача є здійснити перерахунок пенсії з урахування цих періодів, а тому така дія також не входить до дискреційних повноважень відповідача і суд першої інстанції мав прийняти рішення про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії в якості ефективного способу захисту, то колегія суддів, з урахуванням вказаних вище висновків, вважає такі доводи скарги необґрунтованими та такими, що не впливають на вирішення даної справи. Питання щодо перерахунку пенсії позивачки, мають вирішуватися пенсійним органом під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.01.2022, з урахуванням висновків суду.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції (в оскаржуваній апелянтом частині).

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції (в оскаржуваній апелянтом частині) є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Правові підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, відсутні.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 по справі № 520/5125/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош