Справа № 816/4581/15
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа № 816/4581/15
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №816/4581/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області, третя особа: Лубенська міська рада Полтавської області про скасування податкових повідомлень-рішень,
Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018, позов ОСОБА_1 було задоволено. Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 10.06.2015 №4038-15 та №4040-15. У порядку розподілу судових витрат суд стягнув на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області.
23.01.2018 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, в якому заявниця вказувала на те, що ця справа розглядалася судами неодноразово. Так, у 2016 році суди першої та апеляційної інстанції відмовили у задоволенні її позову. Проте, Вищий адміністративний суд України, скасувавши ці судові рішення, направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. За наслідками нового розгляду суд, задовольнивши її позов, вирішив питання лише про судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову, однак суд залишив без вирішення судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг.
У зв`язку з цим заявниця просила суд вирішити питання про розподіл цих судових витрат шляхом винесення додаткової постанови про стягнення з відповідача судового збору у сумі 1120,00 грн.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2018 клопотання ОСОБА_1 про повернення судових витрат у справі №816/4581/15 було залишено без розгляду.
Однак постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2023 цю ухвалу скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скасовуючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що "...ч. 3 ст. 143 КАС України, якою встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Разом з тим, ці положення набули чинності лише з 15.12.2017 та фактично встановили новий процесуальний обов`язок подання заяви про розподіл та відповідних доказів до цієї заяви.
В свою чергу, на момент вирішення справи, зокрема станом на 12.09.2017, діяла інша редакція процесуального закону, зокрема ст. 168 КАС України, яка не передбачала строків для подання заяви про вирішення питання про судові витрати, обмежуючись строком виконання судового рішення. При цьому, суд зазначає, що зазначений термін позивачем було дотримано...".
Цією ж постановою Другий апеляційний адміністративний суд здійснив процесуальну заміну відповідача у справі в особі Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на його правонаступника в особі Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).
24.03.2023 справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду та, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.03.2023, була передана судді Супруну Є.Б.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 клопотання ОСОБА_1 про повернення судових витрат у справі №816/4581/15 призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.
04.04.2023 до суду від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшов відзив на клопотання ОСОБА_1 , в обґрунтування якого представник зазначив, що Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 12.09.2017 повернув справу на новий розгляд, не змінивши судове рішення та не ухваливши нове, а тому розподіл судових витрат у справі №816/4581/15 за подання апеляційної та касаційної скарги не здійснюється.
Вирішуючи по суті заявлене клопотання, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 чинного КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як свідчать матеріали цієї адміністративної справи, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 (т. 1 а.с. 133-139), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 (т. 1 а.с. 192-197) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лубенської ОДПІ було відмовлено.
Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.09.2017 (т. 2 а.с. 32-35) зазначені судові рішення скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками нового розгляду постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 (т. 2 а.с. 98-101), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 (т. 2 а.с. 137-142), позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Лубенської ОДПІ від 10.06.2015 №4038-15 та №4040-15.
З матеріалів справи суд встановив, що під час звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 у справі №816/4581/15 позивач сплатила судовий збір у розмірі 535,92 грн, факт чого підтверджується квитанцією ПАТ "Полтава-банк" №2Р673071 від 02.03.2016 (а.с. 143 т. 1).
Тоді ще Харківський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 04.04.2016 за наслідками розгляду апеляційної скарги залишив без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 10.02.2016, якою було відмовлено у задоволенні позову, а тому питання про розподіл судових витрат не вирішував.
Звертаючись із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, позивач сплатила судовий збір у сумі 584,64 грн, факт чого підтверджується квитанцією ПАТ "Полтава-банк" №2Р680673 від 25.04.2016 (а.с. 239 т. 1).
У свою чергу Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, у своїй ухвалі від 12.09.2017 питання розподілу судових витрат також не здійснював в силу приписів частини шостої статті 94 КАС України в редакції чинній до 15.12.2017, оскільки направив справу на новий розгляд.
Незважаючи на це, під час нового розгляду справи Полтавський окружний адміністративний суд 07.11.2017 у своїй постанові вирішив питання про розподіл судових витрат лише за подання позовної заяви, стягнувши на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.
Таким чином питання щодо розподілу судових витрат, які складаються із сум сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 535,92 грн та за подання касаційної скарги у розмірі 584,64 грн Полтавським окружним адміністративним судом під час нового розгляду справи вирішено не було.
Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення постанови суду від 07.11.2017), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Це правило не змінилося і в новій редакції вказаного Кодексу, про що свідчить зміст ч. 1 ст. 139 чинного КАС України, за змістом якої, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду по суті цієї адміністративної справи суд свого часу дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, то стягненню на користь позивача додатково підлягають ще й документально підтверджені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 535,92 грн та за подання касаційної скарги у розмірі 584,64 грн, всього - 1 120,56 грн.
На підставі викладеного керуючись статтями 3, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №816/4581/15 - задовольнити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.
Суддя Є.Б. Супрун