Справа № 380/24374/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/24374/21 пров. № А/857/13211/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т. І.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року, ухвалене головуючим суддею Хомою О.П. о 10:30 год у м. Львові, у справі №380/24374/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Львівській області №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021 про застосування штрафу у розмірі 50% за порушення законодавства «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що становить суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 267 064,35 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно прийняв податкове повідомлення-рішення №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021, оскільки в акті перевірки зазначено про наявність створення розрахункових документів невідповідної форми, але доказів таких обставин в акті фактичної перевірки не наведено. Крім того, зазначає, що відповідно до розрахунку штрафних санкцій контролюючий орган застосував штраф у розмірі, передбаченому для вчинення порушення вдруге, у той час як актом перевірки зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства вперше.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив щодо її задоволення та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою апеляційного суду від 25.01.23 з метою встановлення обставин, які мають значення для справи, витребувано у відповідача докази, зокрема, копію акта фактичної перевірки з додатками.

15.03.23 відповідачем надані апеляційному суду витребувані докази.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника відповідача, проаналізувавши письмові докази у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДПС у Львівській області на підставі наказу від 20.07.2021 №2463-ПП проведена фактична перевірка магазину, що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаної перевірки складено акт від 23.07.2021 №15202/13/13/РРО/ НОМЕР_1 .

Актом перевірки зафіксовано факт проведення розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів з використанням реєстратора розрахункових операцій, з роздрукуванням розрахункових документів невстановленої форми, які підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 534 269 грн 50 коп.

Як вбачається з вказаного акта, перевіркою встановлено факт створення розрахункових документів - чеків РРО невстановленої форми та змісту, які не відповідають вимогам Положення про форму та зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13, зокрема, у чеках РРО відсутня інформація щодо ставки акцизного податку, чим порушено вимоги статті 1 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 04 липня 1996 року № 265/95-ВР (далі Закон - № 265/95-ВР).

Згідно баз даних ІТС Податковий блок податковим органом встановлено, що у розрахункових документах (чеках) реєстратора розрахункових операцій, фіскальний №, заводський №ПБ, окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма зазначеними у чеках товарами. Підприємець здійснює реалізацію підакцизних товарів та зареєстрований платником акцизного податку.

За період використання вищезгаданого реєстратора розрахункових операцій підприємцем було реалізовано підакцизних товарів без зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 534 269 грн 50 коп., чим порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06 липня 1995 року №265/95ВР зі змінами та доповненнями.

На підставі виявленого порушення ГУ ДПС у Львівській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 13.08.2021 №19408/1301-07-09 про застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 267 064 грн 35 коп., які складаються з: 17.60 грн (176 грн х 10%) за невидачу відповідного розрахункового документу, вчинене вперше; 267046,75 грн (534093,50 х 50%) за кожне наступне вчинене порушення щодо невидачі відповідних розрахункових документів.

Не погодившись з таким рішенням контролюючого органу, позивач оскаржила його в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби України від 09.11.2021 №25352/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області без змін.

Позивач звернулася до суду з цим позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021, а позивач, на спростування доводів відповідача про невідповідність встановленій формі розрахункових документів за період з 05.10.2020 по 23.07.2021 та маючи доступ до свого Особистого кабінету, не скористалася можливістю подати роздруковані за цей період фіскальні чеки встановленої форми.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 86.1 ст.86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

З аналізу наведених норм законодавства видно, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами проведеної перевірки позивача складено акт фактичної перевірки від 23.07.2021 №15202/13/13/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону №265-ВР, а саме: встановлено факт створення розрахункових документів реєстратора розрахункових операцій за період з 05.10.2020 по 23.07.2021, фіскальний №, заводський №ПБ, невідповідної форми (чеки РРО не встановленої форми та змісту), які не відповідають вимогам Положення про форму та зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13, зокрема, у чеках РРО відсутня інформація щодо ставки акцизного податку, чим порушено вимоги статті 1 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 04 липня 1996 року № 265/95-ВР.

В акті зазначено, що за період з 05.10.2020 по 23.07.2021 використання вищезазначених реєстраторів розрахункових операцій підприємцем ОСОБА_1 було реалізовано підакцизних товарів без зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках реєстраторів розрахункових операцій на загальну суму 534 269 грн 50 коп.

Відповідальність за порушення вимог п.1, 2 ст.3 Закону №265-ВР передбачена п.1 ст.17 Закону №265-ВР. Штрафна фінансова санкція складає 10% (перше порушення) та 50% (за кожне наступне) вартості проданих товарів.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові Касаційного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20, де вказано, що за результатом проведення фактичної перевірки складається акт перевірки, який згідно з усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Під час розгляду справ, пов`язаних із притягненням суб`єктів господарювання до відповідальності, предметом доказування є саме підтвердження або спростування виявлених та зафіксованих в акті перевірки порушень, в якому має бути чітко зазначено, в чому полягає порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, яких саме норм та на підставі яких обставин ґрунтується цей висновок. Недотримання податковим органом вимог до форми і змісту, як акта перевірки, так і податкового повідомлення-рішення є підставою для скасування останнього.

Як вбачається з акта фактичної перевірки від 23.07.2021 №15202/13/13/РРО/ НОМЕР_1 (пункт 2.2.20 ) ним встановлено створення ФОП ОСОБА_1 розрахункових документів невідповідної форми.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному акті не зазначено жодного доказу, на підставі якого відповідачем зроблені висновки про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статті 1 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 04 липня 1996 року № 265/95-ВР (далі Закон - № 265/95-ВР).

В акті перевірки у графі «Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки» вказано те, що відпуск ФОП ОСОБА_1 підакцизних товарів у період з 05.10.2020 по 20.07.2021 на загальну суму 534 093,5 грн. відбувався за розрахунковими документами, які не відповідали встановленій формі та змісту розрахункових документів, визначених пунктом 2 розділу ІІ Положення, оскільки у них не було відображено обов`язкових реквізитів: не містилися окремим рядком літерне позначення розміру ставки акцизного податку та загальна сума акцизного податку за всіма зазначеними в чеку товарами.

При цьому, податковий орган на підтвердження своїх висновків як додаток до акта фактичної перевірки додає лише один документ із назвою Х-звіт, без будь-якої ідентифікації цього документу та його дати.

Однак, доказів створення ФОП ОСОБА_1 розрахункових документів невстановленої форми під час здійснення розрахунково-касових операцій у період з 05.10.2020 по 20.07.2021 на загальну суму 534 093,5 грн. відповідачем у акті фактичної перевірки не зазначено і такі не додані, як до акта перевірки, так і до матеріалів справи, що унеможливлює належним чином встановити підставу та обґрунтованість встановленого відповідачем порушення позивачем вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону №265-ВР.

Таким чином, акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , який має бути носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення позивачем вимог законодавства, доказової інформації не містить. Встановити на підставі цього акта, в чому полягає порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, яких саме норм та на підставі яких обставин ґрунтується цей висновок, є неможливо.

Апеляційний суд приходить до висновку, що податковим органом не дотримані вимоги до форми і змісту як акта перевірки, так і податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі такого акта, що є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення. Така позиція є аналогічною, висловленій Верховним Судом в постанові Касаційного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач на спростування доводів відповідача про невідповідність розрахункових документів встановленій формі, маючи доступ до свого Особистого кабінету, не скористалася можливістю подати роздруковані за цей період фіскальні чеки встановленої форми, з огляду на те, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Апеляційний суд наголошує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відносно встановлених контролюючим органом штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом № 265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно статті 2 Закону № 265/95-ВР реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Статтею 2 Закону № 265/95-ВР передбачено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Отже, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 № 13 (далі Положення - № 13).

Згідно пункту 1 розділу ІІ Положення № 13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення № 13 установлено такі обов`язкові реквізити, які повинен містити фіскальний чек: найменування господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для суб`єкта господарювання (далі СГ), що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери «ІД» (ідентифікаційні дані); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством); назва товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ»; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та найменування або логотип виробника.

Відповідно з пунктом 4 розділу І Положення № 13 у наведених у додатках до Положення формах розрахункових документів взаєморозміщення написів та даних на полі документа є рекомендованим. Розрахункові документи, визначені цим Положенням, крім тих, що друкуються реєстраторами розрахункових операцій, є варіантами розрахункових квитанцій, визначених у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Пунктом 6 розділу ІІ Положення № 13 обумовлено, що у разі застосування при проведенні розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій, касовий чек повинен додатково містити такі обов`язкові реквізити: ідентифікатор еквайєра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати; ідентифікатор платіжного пристрою; суму комісійної винагороди (у разі наявності); вид операції; реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки) (допустимі правилами безпеки платіжної системи), перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ»; напис «Код авт.» та код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі, крім випадків, коли правила розрахунків платіжної системи передбачають складання розрахункових документів із застосуванням електронних платіжних засобів (платіжних карток) без виконання процедур авторизації; підпис касира та підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ».

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Положення № 13 рядки 10-17 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Закону № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: 1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень Закону № 265/95-ВР, тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено з розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, що відповідачем було застосовано штраф у розмірі 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг).

Поряд з цим, колегія суддів вказує на те, що диспозиція пункту 1 частини першої статті 17 Закону № 265/95-ВР, передбачає, що кваліфікуючою ознакою згідно якої можна віднести правопорушення до повторно вчиненого є обставина його виявлення контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки протягом одного календарного року, в якому аналогічне правопорушення по тому ж платнику було зафіксовано контролюючим органом.

За даних обставин встановлено відсутність підстав у відповідача застосовувати до позивача санкцію за допущене ним правопорушення у сфері РРО як за таке, що вчинене повторно, оскільки актом фактичної перевірки та доказами, які є в матеріалах справи, не підтверджено обставин виявлення відповідачем такого ж правопорушення, що було вчинене позивачем протягом останнього календарного року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем не доведено вчинення позивачем порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06 липня 1995 року №265/95ВР зі змінами та доповненнями, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції помилково не врахував обставин щодо недотримання відповідачем вищенаведених положень податкового законодавства, порушив норми матеріального права, а відтак, прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач за подання позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., а за подання апеляційної скарги - 2481 грн.

Оскільки позов та апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню, слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області понесені нею судові витрати.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/24374/21 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090, місцезнаходження: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 31 березня 2023 року