Справа № 340/1050/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1050/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В., вул. В. Чорновола,43, м. Кропивницький,25002

про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 28.02.2023 "Про виправлення помилки у процесуальному документі" у межах ВП №65902678, якою доповнено постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди від 24.06.2021 в межах ВП №65902678;

- визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 24.06.2021 у ВП №65902678 про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у розмірі 850 819,20 грн. такою, що не підлягає прийняттю до виконання.

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування.

Відповідачем вимоги вищевказаної ухвали вчасно не виконано. За клопотанням відповідача, судом продовжено строк подання відзиву та витребуваних судом доказів до 03.04.2023 року.

Відповідачем надано відзив на вказаний позов, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позовні вимоги не визнав повністю.

Відповідно до протокольної ухвали від 03.04.2023 року, занесеної до протоколу судового засідання, подальший розгляд справи, на стадії дослідження письмових доказів, вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані представником позивача та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконані у відповідача перебував виконавчий лист №405/11223/14-ц, виданий 10.08.2020 Ленінським районним судом м. Кіровограда.

24.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В., на підставі заяви стягувача - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" (), було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 405/11223/14-ц виданого 10.08.2020 Ленінським районним судом м. Кіровограда про:

«в рахунок погашення наявної перед Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників" за зобов`язаннями, що виникли з кредитних Договорів від 03.06.2009 №15109К19, від 17.07.2009 №151109К27, від 22.12.2009 №15109К39, від 06.11.2009 №151109К2, від 03.03.2010 № 151110КЗ, від 21.04.2010 №151110К11, які укладені в рамках Генеральної кредитної угоди від 03.03.2009 №51109К2, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16 березня 2009 року №15П09228, а саме: земельну ділянку загальною площею 974,00 кв.м. (цільове призначення для використання та розміщення адміністративного приміщення) (кадастровий номер :165:0006) та розміщену на ній нежитлову будівлю, загальною площею 2302,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_3 ) на підставі, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 4575, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 03.08.2018, з визначенням способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України».

Про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем винесено відповідну постанову, яку направлено на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, рекомендованим поштовим відправленням.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 65902678, 24.06.2021 була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні АСВП № 65902678.

За поясненнями відповідача, враховуючи, що виконавчий документ передбачав стягнення з боржника кредитної заборгованості у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, за початковою ціною реалізації майна, визначеною в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до чинного законодавства України (тобто виконавчий документ фактично пов`язував розмір суми до стягнення з ціною предмета іпотеки), приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження взято за основу загальну заставну вартість предмету іпотеки, погоджену сторонами Договору та вказану у Іпотечному договорі від 16.03.2009 року, посвідченому приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М., зареєстрованому в реєстрі за № 428. Оскільки загальна заставна вартість предмета іпотеки, яким забезпечено кредитне зобов`язання перед стягувачем було визначено та погоджено сторонами Договору в розмірі 8 508 192,00 (вісім мільйонів п`ятсот вісім тисяч сто дев`яносто дві) гривні, відповідно розмір виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця на момент відкриття виконавчого провадження було визначено як 10 відсотків вартості майна, а саме 850 819,20грн., що і було зазначено у процесуальних документах: постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 65902678 від 24.06.2021 року, постанові про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 65902678 від 24.06.2021 року.

Копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 65902678 від 24.06.2021 року також було направлено ОСОБА_1 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження на адресу, зазначену у виконавчому документі.

Згідно поштових повідомлень ОСОБА_1 отримано постанови приватного виконавця, направлені рекомендованою кореспонденцією на адресу зазначену у виконавчому документі, особисто 20.07.2021 року, про що свідчить її особистий підпис на повідомленнях про вручення поштового відправлення.

В процесі здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем вжито заходів примусового виконання рішення, зокрема 27.07.2021 року приватним виконавцем проведено опис й арешт майна боржника, зазначеного у виконавчому документі, а саме: земельної ділянки загальною площею 974,00 кв.м. (цільове призначення для використання та розміщення адміністративного приміщення) (кадастровий номер :165:0006) та розміщену на ній нежитлову будівлю, загальною площею 2302,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 4575, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. 03.08.2018.

Після визначення вартості описаного та арештованого майна, майно було передано на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ».

У зв`язку з тим, що відповідно до протоколу ДП "СЕТАМ" № 575710 від 31.08.2022 року повторні електронні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, а стягувачем АТ "Державний експортно-імпортний банк України" виявлено бажання залишити за собою майно боржника в рахунок боргу, приватним виконавцем 14.09.2022 винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, та складено акт за фактом передачі майна боржника стягувачу в рахунок боргу.

Приватним виконавцем було завершене виконавче провадження, про що 29.11.2022 було прийнято відповідну постанову - постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 65902678.

Разом з тим, паралельно з ВП №65902678 відповідачем в межах виконання виконавчого листа, було відкрито ВП №65904141 від 24.01.2021 про стягнення з позивача судового збору, яке закінчено постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.12.2022, в зв`язку зі сплатою позивачем витрат в повному обсязі.

28.02.2023 року було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі (постанови від 24.06.2021 ВП № 65902678 про стягнення з боржника основної винагороди).

Так, відповідно до змісту постанови приватного виконавця від 28.02.2023 «Про виправлення помилки у процесуальному документі» судом встановлено, що у пункті 2 постанови від 24.06.2021 «Про стягнення з боржника основної винагороди» словосполучення «копію постанови направити боржнику» замінено на словосполучення «Стягувач приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна.... »; у пункті 3 постанови словосполучення «постанова про стягнення з боржника основної винагороди може бути оскаржена в 10 денний строк та у порядку, встановленому, ЗУ "Про виконавче провадження"» на «постанова про стягнення з боржника основної винагороди набирає чинності з моменту її винесення».

Крім цього, доповнено пунктом 4 «Постанова про стягнення з боржника основної винагороди може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з моменту винесення, а саме до 24.06.2024 року включно». Пункти 2 та 3 Постанови відповідно вважати пунктами 5 та 6.

02.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача суми недостягненої основної винагороди приватного виконавця в розмірі 850 819,20 грн. на підставі постанови про стягнення з боржника основної винагород №65902678 від 24.06.2021 /ВП №71166826/.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами першою та другою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною четвертою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із частиною першою статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1)фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною п`ятою статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що, якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На виконання статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок № 643).

Відповідно до пункту 19 Порядку № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Частиною 2 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно з частини 3 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження", витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Щодо доводів відповідача про недотримання позивачем строку звернення з даним позовом до суду, суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, перебіг строку встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що постанова про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №65902678 датована 24 червня 2021 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження №71166826 на підставі постанови про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №65902678 датована - 02 березня 2023 року.

Водночас, суд зауважує, що винесення приватним виконавцем постанови про стягнення з боржника основної винагороди одночасно з відкриттям виконавчого провадження саме по собі не порушує прав боржника.

Отже, про порушення своїх прав позивач дізналася 02.03.2023 р., дізнавшись про постанову про відкриття виконавчого провадження №71166826 з виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди.

Матеріалами справи підтверджено, що позовна заява подана до суду 10.03.2023 року, отже, позовну заяву подано з дотриманням строку встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи, при прийнятті постанови від 28.02.2023 у межах ВП №65902678, відповідач керувався положеннями пункту 74 Закону № 1404-VIII, відповідно до абзацу третього частини третьої якої начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Суд звертає увагу на те, що диспозиція вищевказаної правової норми не припускає під виглядом виправлення граматичних чи арифметичних помилок вносити будь-які інші зміни до процесуальних документів.

Відтак, дана стаття передбачає повноваження та відповідно установлює право виправлення державним виконавцем допущених описок та очевидних арифметичних помилок технічного (не юридичного) характеру після прийняття постанови, що стосуються істотних обставин, однак, які не мають впливати на зміст процесуального документу та його виконання.

Оскільки дана стаття не визначає видів помилок та описок, то, відповідно до загальноприйнятих правил, арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже і не може бути виправлене, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Описка - це зроблена виконавцем механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка у постанові, яка допущена під час його письмово - вербального викладу. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, тощо.

Водночас зміна стягувача, зміна частини тексту у постанові від 24.06.2021 "Про стягнення з боржника основної винагороди" та доповнення її додатковими новими пунктами не може вважатися виправленням граматичної або арифметичної помилки, право на яке установлене абзацом третім ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII, оскільки такими діями відповідач змінив зміст рішення та розв`язав нові питання.

Отже, фактично, відповідач прийняв додаткову постанову. Однак, жодних доказів щодо наявності на законодавчому рівні у нього такого права, відповідач до суду не надав.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що допущені виконавцем у постанові помилки, внаслідок яких вона стає незаконною і необґрунтованою, є достатньої підставою для її скасування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проаналізувавши обставини справи та викладені норми чинного законодавства, дослідивши постанову відповідача від 28.02.2023 у межах ВП №65902678, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті даної постанови вийшов за межі своїх повноважень наданих йому Законом, а тому постанова від 28.02.2023 "Про виправлення помилки у процесуальному документі" у межах ВП №65902678 є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання постанови від 24.06.2021 у ВП №65902678 про стягнення з позивача основної винагороди у розмірі 850 819,20 грн., до якої внесено зміни постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 28.02.2023 такою, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Згідно з положеннями п. 2 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. за № 1302/29432, виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону № 1404-VIII.

Так, відповідно до положень ст. 4 Закону № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 4 зазначеної статті, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Як встановлено, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 24.06.2021 у ВП №65902678 не містить дати набрання рішенням законної сили; строк пред`явлення рішення до виконання; не зазначено жодних ідентифікуючих ознак однієї із сторін виконавчого провадження - стягувача - приватного виконавця.

Суд звертає увагу на те, що неналежне виконання своїх обов`язків виконавцем, зокрема недотримання порядку та строків вручення виконавчих документів, відсутність всіх необхідних ідентифікуючих ознак учасників виконавчого провадження та істотних умов виконавчого документа є обмеженням права учасника виконавчого провадження на можливість реалізувати своє право оскаржити таке рішення у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

На підставі вище викладеного та враховуючи невідповідність вимогам ст. 4 Закону № 1404-VIII змісту постанови відповідача від 24.06.2021 у ВП №65902678 про стягнення з позивача основної винагороди у розмірі 850 819,20 грн., суд дійшов висновку про визнання постанови відповідача від 24.06.2021 у ВП №65902678 про стягнення з позивача основної винагороди у розмірі 850 819,20 грн. такою, що не може бути прийнята до виконання.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 28.02.2023 "Про виправлення помилки у процесуальному документі" у межах ВП №65902678.

Визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. від 24.06.2021 у ВП №65902678 про стягнення основної винагороди у розмірі 850819,20 грн. такою, що не підлягає прийняттю до виконання.

Стягнути приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни (РНОКПП НОМЕР_2 , вул. В. Чорновола,43, м. Кропивницький,25002) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у розмірі 8508,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко