Справа № 500/631/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/631/23

04 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням архівних довідок про трудовий стаж та заробітну плату за №140 від 01.06.2022 за період роботи з січня 1994 року по грудень 1999 року та за №146 від 09.06.2022 про трудовий стаж, виданих архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі поданих архівних довідок про трудовий стаж та заробітну плату за №140 від 01.06.2022 за період роботи з січня 1994 року по грудень 1999 року та за №146 від 09.06.2022 про заробітну плату, виданих архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації, з 15.07.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 15.07.2022 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При поданні заяви про перерахунок пенсії, позивач надав архівні довідки про заробітну плату. Однак відповідачем не було враховано вищевказану заробітну плату.

На переконання позивача, наявність у підприємства, де він працював, заборгованості по заробітній платі та зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та неврахуванні відповідних сум заробітку, що, власне, і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Також зазначено, що працівник не може нести відповідальність за правильність та повному оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

Ухвалою судді від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 15.03.2023 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що з 15.07.2023 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачем при звернення про перерахунок пенсії було надано архівні довідки про заробітну плату №140 від 01.06.2022, яка містить інформацію про розмір заробітної плати за період з січня 1994 по грудень 1999 та №146 від 09.06.2022, за період роботи з січня 1985 по грудень 1990. Листом позивача повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати, оскільки при проведенні перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії згідно первинних документів, встановлено, що до заробітку за квітень-серпень, листопад 1995 враховано суми заробітку, з яких не утримувались страхові внески. В зв`язку із невірною сумою заробітку в лютому 1995 року архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації надано уточнюючу довідку №210 від 19.09.2022. Крім того, у книгах по нарахуванню заробітної плати за 1985, 1986, 1988, 1989, 1997, 1998, 1999 значиться ОСОБА_1 , а за 1987 ОСОБА_1 , за 1990, 1994, 1995, 1996 ОСОБА_1 . Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Як випливає із матеріалів справи, з 15.07.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також, 15.07.2022 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії на підставі архівних довідках про заробітну плату за №140 від 01.06.2022 за період роботи з січня 1994 по грудень 1999 та за №146 від 09.06.2022 за період роботи з січня 1985 по грудень 1990, які видані архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.12.2022 №4149-4342/К-02/8-1900/22 позивача повідомлено про те, що Відділом контрольно-перевірочної роботи № 2 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку достовірності поданих довідок про заробіток для обчислення пенсії.

За результатами перевірки встановлено, що до заробітку за квітень-серпень, листопад 1995 року враховано суми заробітку, з яких не утримувались страхові внески. В зв`язку з невірною сумою заробітку в лютому 1995 року архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації надано уточнюючу довідку № 210 від 19.09.2022.

Крім того, у книгах по нарахуванню заробітної плати за 1985, 1986, 1988, 1989, 1997, 1998, 1999 роки значиться « ОСОБА_1 », за 1987 рік - « ОСОБА_1 », за 1990, 1994, 1995, 1996 роки - « ОСОБА_1 ».

Оскільки довідки про заробітну плату № 140 від 01.06.2022 та № 146 від 09.06.2022 не підтверджені первинними документами, а інших довідок внаслідок проведеної перевірки Архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації не надано, тому враховувати при обчисленні пенсії заробітну плату на підставі вищевказаних довідок немає правових підстав.

Не погоджуючись з таким діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силу приписів ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Отже, заробітна плата для обчислення пенсії враховується за увесь час, починаючи з 01.07.2000, та, за бажанням пенсіонера, за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд за періоди до 01.07.2000. Тобто, на підставі довідок про заробітну плату (підтверджених первинними документами) враховується заробітна плата за будь-які 5 років страхового стажу до 01.07.2000.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), визначено перелік документів, необхідних для призначення та перерахунку пенсії за віком.

Згідно з пп.3 п.2.1 зазначеного Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Як передбачено ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом пп.3 п.4.2 Порядку №22-1, зокрема, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що пенсіонер має подати саме довідку про заробітну плату, в якій мають бути зазначені первинні документи, на підставі яких вона видана, а орган пенсійного фонду має право вимагати від підприємств, установ та організацій, її до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, а також перевіряти обґрунтованість її видачі. Після надходження документів пенсійний орган вирішує питання про перерахунок пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі №667/4633/15-а, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Судом з`ясовано, що позивачем при поданні заяви про перерахунок пенсії представлено відповідачу довідки про заробітну плату №140 від 01.06.2022 та №146 від 09.06.2022, які видані архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації.

Однак, вказані довідки не враховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області при обчислені пенсії, оскільки за результатами перевірки встановлено, що до заробітку за квітень-серпень, листопад 1995 року враховано суми заробітку, з яких не утримувались страхові внески. В зв`язку з невірною сумою заробітку в лютому 1995 року архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації надано уточнюючу довідку № 210 від 19.09.2022.

Крім того, у книгах по нарахуванню заробітної плати за 1985, 1986, 1988, 1989, 1997, 1998, 1999 роки значиться « ОСОБА_1 », за 1987 рік - « ОСОБА_1 », за 1990, 1994, 1995, 1996 роки - « ОСОБА_1 ».

Проте, суд не погоджується із такою позицію відповідача, оскільки.

Щодо страхових внесків.

На підставі ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно зі ст.106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Таким чином, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судому в постанові від 02.08.2022 у справі №560/4616/20.

При цьому, Верховний Суд не досліджував питання чи нараховувались позивачу, але не сплачувались страхувальником страхові внески.

Сплата страхувальником страхових внесків є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску.

Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за ненарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про те, що архівні довідки які були подані позивачем, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку №22-1 має бути враховано для здійснення перерахунку пенсії позивача.

За правовими висновками Верховного Суду, сформованими в постановах від 04.05.2022 у справі №819/946/18, на які посилається відповідач у відзиві, оскільки правовідносини у цій справі не є тотожними справі, що розглядається.

Зокрема, архівні довідки видані на підставі документів архівного фонду ВАТ "Збаразьке хлібоприймальне підприємство" у книгах із заробітної плати працівників підприємства по заробітній платі працівників за 1985-1990 та з 1995-2000 роки. Тобто суми вказані у довідках відповідають первинним документам - особовим рахункам, які знаходяться на зберіганні в архіві. Такі відомості перевірені відповідачем, проте не враховані саме з підстав відсутності інформації про сплату страхових внесків, а не розбіжності по заробітній платі.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач не повинен відповідати за питання належної сплати страхових внесків, суд вважає за необхідне визнати протиправною, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, відмову Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у перерахунку та виплаті пенсії позивачу з урахуванням архівних довідок.

Щодо наявних розбіжностей.

Зокрема, відповідач вказує, що у книгах по нарахуванню заробітної плати за 1985, 1986, 1988, 1989, 1997, 1998, 1999 роки значиться « ОСОБА_1 », за 1987 рік - « ОСОБА_1 », за 1990, 1994, 1995, 1996 роки - « ОСОБА_1 ».

Суд вважає за необхідне зазначити, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у врахуванні заробітної плати, зазначених у довідках про заробітну плату, оскільки позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідних довідок. Водночас, вказані обставини не можуть позбавляти позивача права на розрахунок пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, з урахуванням того, що відповідач має первинні документи для встановлення дійсного розміру отриманої позивачем заробітної плати у спірний період.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, та перевірку відомостей, викладених у поданих для призначення пенсії документах. При цьому суд зазначає, що така перевірка повинна проводитись в розумні строки з метою недопущення порушення прав пенсіонера на отримання пенсії в належному розмірі з моменту її призначення, чого в даному випадку відповідачем не було дотримано.

Як вже зазначалось, згідно з підпунктом 3 пункту 4.2. Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності), а відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1, у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Судом встановлено, що архівні довідки, надані позивачем, видані на підставі особових рахунків та дані в ній є достовірними.

Отже, відповідачем протиправно не враховано зазначені довідки при перерахунку пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на обчислення пенсії, з урахуванням спірних довідок.

Керуючись принципом верховенства права, та з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням архівної довідки.

Відтак, позовні вимоги у цій частині належать до задоволення.

Щодо дати перерахунку пенсії, суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 15.07.2022 і надав спірні довідку про заробітну плату, яка не була врахована відповідачем, тому позовні вимоги слід задовольнити з 15.07.2022.

Згідно з частиною першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2147,20 грн, сплачений відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене в листі від 22.12.2022 №4149-4342/К-02/8-1900/22 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням архівних довідок про трудовий стаж та заробітну плату за №140 від 01.06.2022 та за №146 від 09.06.2022 про трудовий стаж, виданих архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 15.07.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі поданих архівних довідок про трудовий стаж та заробітну плату за №140 від 01.06.2022 за період роботи з січня 1994 року по грудень 1999 року та за №146 від 09.06.2022 про заробітну плату, виданих архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім грн. двадцять коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.