Справа № 260/3487/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3487/22 пров. № А/857/17256/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчиниш Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року (суддя Плеханова З.Б., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Ужгород, дата складення повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №260/3487/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення індексації позивачу пенсії відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01 січня 2016 року; 2) зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії позивачу та її виплату на підставі ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01 січня 2016 року по дату прийняття судового рішення, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення в розмірі 3285 грн. 91 коп..

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у проведенні індексації ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01 січня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01 січня 2016 року шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду ухвалене без урахування всіх наявних обставин справи, а також містить хибні й безпідставні мотиви в сукупності з некоректно застосованими законодавчими нормами, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII доповнено статтю 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ новою частиною, за змістом якої індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, логічним є висновок про те, що з 11 жовтня 2017 року індексація пенсії проводиться в порядку, визначеному частиною другою статті 42 Закону №1058. Водночас, на підставі пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. Відтак, індексація пенсії позивача буде проведена після закладення в бюджеті Пенсійного фонду відповідних коштів на фінансування вказаних виплат. Стосовно допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права повідомляє скаржник, зокрема, що останнім порушено основні засади адміністративного судочинства, серед іншого, в частині офіційного з`ясування всіх обставин справи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 24.10.2022, ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу задовольнити та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 9).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі №260/4051/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 грудня 2019 року ОСОБА_1 перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки №33/27-485 від 08 червня 2021 року виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсі, станом на листопад 2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку мені пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ та положень Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11 листопада 2015 року №988, із врахуванням висновків суду, а також здійснити виплату перерахованої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум. Рішення суду набрало законної сили 02 грудня 2021 року.

Також рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 березня 2022 року в справі №260/1081/22 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року в розмірі 85 відсотків грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

20 липня 2022 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо надання розрахунку пенсії, перерахованій за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 по справі №260/1081/22 та додаткового рішення по вказаній справі №260/1081/22 від 04.03.2022, в якому відсотковому розмірі буде виплачуватись йому пенсія, та вказати суму заборгованості (а.с. 6).

На звернення позивача від 20.07.2022 (вх.№2868/Б-0700-22) відповідач листом від 18.08.2022 за №2786-2868/Б-02/9-0700/22 повідомив про розгляд звернення та надав копії запитуваних документів (а.с. 8).

05 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату йому пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року (а.с. 11).

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 25.08.2022 повідомило ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 05.08.2022 (вх. №3112/Б-0700-22), що індексація пенсії буде проведена після закладення в бюджеті Пенсійного фонду України коштів на фінансування таких виплат (а.с. 12).

Вважаючи, що відповідач проявив бездіяльність щодо не проведення індексації пенсії відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01 січня 2016 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на переконання колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як видно з матеріалів справи, звертаючись 20.07.2022 року до відповідача із заявою, то така стосувалась питання щодо надання розрахунку пенсії, перерахованої за рішенням суду від 12.05.2022 у справі №260/1081/22 та додаткового рішення по вказаній справі від 04.03.2022, в якому відсотковому розмірі буде виплачуватись пенсія, із зазначенням суми заборгованості. Вказана заява не стосується предмета спору у справі.

Також заява позивача від 05.08.2022 року, звернена до відповідача, стосувалась питання перерахунку пенсії, а не її індексації. У той же час, відповідь Головного управління , ПФУ в Закарпатській області від 25.08.2022 на вказану заяву ОСОБА_1 стосувалась не суті заяви про перерахунок пенсії, а щодо її індексації.

Також судом враховується, що мотивація позову стосується перерахунку пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення, а вимога резолютивної частини позовної заяви стосується індексації пенсії.

У будь-якому випадку у спірний період позивач отримував пенсію щомісячним періодичним платежем, а тому йому було відомо про її розмір як особі, яка її отримує. Колегія суддів вважає, що позивач мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові щомісячно отримуваних пенсійних виплат, як обрахована пенсійна виплата та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Тому з дня отримання пенсійної виплати позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів завчасно. Проте, з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення індексації позивачу пенсії за період з 01.01.2016 року відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб позивач звернувся до суду лише 19 вересня 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від 25.08.2022 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС України та залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення індексації пенсії позивачу відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії позивачу та її виплату на підставі ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, за період з 01.01.2016 року по 18.03.2022 року включно.

Вказана правова позиція щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС України узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а та постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3 і 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення в наведеній вище частині позовних вимог без розгляду.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми процесуального права в частині позовних вимог до відповідача за період з 01.01.2016 року по 18.03.2022 року, відтак оскаржуване рішення суду у наведеній частині відповідно до вимог статті 319 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про залишення позову в цій частині без розгляду, з наведених вище підстав.

Відносно решта позовних вимог, заявлених в межах строку звернення до суду, про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення індексації позивачу пенсії відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії позивачу та її виплату на підставі ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб по дату прийняття судового рішення, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення в розмірі 3285 грн. 91 коп., то колегія суддів приходить до висновку, що такі позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Так, вимога позивача про зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії позивачу та її виплату шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення в розмірі 3285 грн. 91 коп. є безпідставною, оскільки індексація пенсії та індексація грошового забезпечення, яка враховується при розрахунку розміру пенсії це різні правові категорії, і як видно з матеріалів справи, предмет спору стосується питання щодо індексації пенсії позивача, а не щодо врахування індексації грошового забезпечення при розрахунку розміру (перерахунку) пенсії.

Суд першої інстанції не врахувавши характеру і предмету спору, неповно з`ясувавши обставини справи, допустив порушення норми як матеріального так і процесуального права.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (ч.5 ст.308 КАС України).

Вирішуючи спір щодо права позивача на індексацію пенсії, відповідно до сформованих позивачем позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ).

На підставі статті 64 Закону № 2262-ХІІ, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

За приписами ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ (далі Закон №1282-ХІІ), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, положення Закону №2262-XII та Закону №1282-ХІІ є спеціальними та підлягають врахуванню під час проведення виплати пенсії та її індексування.

З огляду на те, що пенсія позивача є об`єктом індексації, колегія суддів вважає, що на відповідача покладено обов`язок за наявності на те підстав провести індексацію пенсійних виплат позивача.

Варто зауважити і те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства" від 15.02.2022 №2040-IX внесено до статті 64 Закону №2262-XII зміни у наступній редакції - у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону. Вказані зміни застосовується з 1 березня 2022 року.

Звідси слідує, що умовою індексації пенсії є відсутність протягом проміжку часу - попередній календарний рік - дата індексації пенсії у поточному календарному році включно події перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону №2262-ХІІ.

Проте, абз.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 1 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 запроваджено коефіцієнт збільшення у розмірі - "1,14".

Абзацом 3 п.2 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 передбачено, що підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується крім випадку перерахунку пенсії, що проводився у період з 1 січня 2021 р. до 28 лютого 2022 р. за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно ст.63 Закону №2262-ХІІ.

Так, у даній адміністративній справі матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що за розглядуваний період відповідач здійснив нарахування і виплату позивачу індексацію пенсійних виплат.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що розрахунок такої індексації пенсії є обов`язком відповідача як суб`єкта владних повноважень та органу, в якому позивач перебуває на обліку.

Завданням адміністративного суду є контроль за правомірністю дій (рішень) відповідача у розглядуваних правовідносинах, зокрема, щодо виконання відповідачем свого обов`язку по нарахуванню і виплати позивачу індексації пенсії, в тому числі правильності нарахування грошових сум такої індексації.

Отже, з врахуванням того, що відповідачем ще не проведено офіційного нарахування позивачу конкретних грошових сум індексації пенсійних виплат, тому способом захисту порушеного права позивача колегія суддів вважає за необхідне прийняти рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення індексації позивачу пенсії відповідно до вимог статі 64 Закону №2262-ХІІ за період із 19 березня 2022 року та зобов`язання провести відповідну індексацію пенсії та її виплату за вказаний період.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, а тому у відповідності до приписів статей 315, 317 КАС України наявні підстави для скасування рішення суду та прийняття нової постанови у справі.

Одночасно, відповідно до вимог статей 139, 322 ч.4 КАС України, підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги, шляхом стягнення таких судових витрат в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Так, зі змісту позовної заяви видно, що позивач заявив вимоги немайнового характеру.

Розмір відповідних судових витрат позивача в суді першої інстанції підтверджується наявною у матеріалах адміністративної справи квитанцією.

Із врахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволено частково, в користь позивача слід стягнути із відповідача сплачений законодавчо визначений мінімальний судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 992,40 грн..

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року в адміністративній справі №260/3487/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, за період з 01 січня 2016 року по 18 березня 2022 року залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення в розмірі 3285,91 грн., за період з 19 березня 2022 року по дату прийняття судового рішення задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб за період з 19 березня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату відповідно до ст.64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, за період з 19 березня 2022 року.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії та її виплату, за період з 19 березня 2022 року відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль