Справа № 240/30161/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/30161/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева Марія Сергіївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

04 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 255 980, 20 гривень, прийняту 18.11.2022 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Понамарьовою К. В., під час здійснення виконавчого провадження №46281523 з примусового виконання виконавчого листа № 2-568/10 виданого 12.01.2011 Черняхівським районним судом Житомирської області про зобов`язати ОСОБА_1 солідарно повернути 70 тисяч доларів США, а при неможливості це зробити - стягнути з них солідарно цю суму в гривневому еквіваленті за офіційним курсом долара США на день проведення відповідного платежу.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 255980,20 гривень, прийняту 18.11.2022 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Понамарьовою К. В., під час здійснення виконавчого провадження №46281523 з примусового виконання виконавчого листа № 2-568/10 виданого 12.01.2011 Черняхівським районним судом Житомирської області про зобов`язати ОСОБА_1 солідарно повернути 70 тисяч доларів США, а при неможливості це зробити - стягнути з них солідарно цю суму в гривневому еквіваленті за офіційним курсом долара США на день проведення відповідного платежу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2555,90 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано жодних доказів стосовно того, які саме дії вчинялись державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листи №2-568/10 від 12.01.2011, що видав: Черняхівський районний суд про стягнення 70000,00 доларів СІІІА на користь ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп", також не було надано жодних доказів, що державним виконавцем було стягнуто суму боргу 70000,00 доларів СІІІА на користь ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп" у примусовому порядку суму.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що в ході виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем з метою перевірки майнового стану неодноразово направлялися запити. Накладено арешти на рухоме та нерухоме майно боржника, винесено та направлено для виконання постанову про розшук майна боржника, проводилась реалізація майна боржника, тобто державним виконавцем вживалися всі можливі заходи примусового виконання рішення суду.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 23.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 04.04.2023 на 09:50 год.

Враховуючи, що судом вжито всіх заходів для належного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи, в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, при цьому враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває зведене виконавче провадження ВП №46425202 до складу зведеного виконавчого провадження входить, зокрема, виконавче провадження ВП 46281523 з примусового виконання виконавчого листи №2-568/10 від 12.01.2011, що видав: Черняхівський районний суд про стягнення 70000,00 доларів СІІІА на користь ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп", яке відкрито постановою від 29.01.2015.

18.11.2022 державним виконавцем керуючись п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. У зазначеній постанові вказано, що відділу примусового виконання рішень надійшла заява стягувача ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп" про закриття провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Також, до Відділу надійшла заява ОСОБА_1 з довідкою про відсутність заборгованості згідно якої станом на 28.10.2022 заборгованість та зобов`язання за Кредитним говором №014/5550/74/115590 від 08.08.207, відсутні. Майнових і немайнових претензій до ОСОБА_1 щодо виконання умов за Кредитним договором у ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп" немає.

В подальшому, 18.11.2022 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у якій зазначено, що виконавчий збір не стягнуто та самостійно боржником несплачений. Згідно виконавчого документа сума боргу складає 70 000 доларів США (станом на 28.10.2022 по курсу НБУ (1 долар США = 36,5686 грн.) складає 2 559 802 грн.

Тобто виконавчий збір, який підлягає стягненню згідно ч.2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" 10 відсотків від суми боргу складає 255980,20 грн.

Незгода позивача з постановою про стягнення з боржника виконавчого збору зумовила його звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (чинним на момент відкриття виконавчого провадження), який втратив чинність на підставі Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Відповідно до пунктів 5 - 7 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 10 Закону №1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404).

Частиною 1 та 2 статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 № 2475-VIII (набрав чинності 28.08.2018) у частині 2 статті 27 Закону № 1404-VІІІ, слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Відповідно до частин 1 та 3 статті 3 №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно матеріалів справи, виконавче провадження №49334589 відкрито 24.11.2015 - під час дії Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону України 606-XIV (діяв до 05.10.2016 - до набрання чинності в редакції Закону №1404).

Порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору було врегульовано положеннями ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», за якою:

"У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 нього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, (ч. 1 ст. 28).

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю (ч. 3 ст. 28).

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, (ч. 6 ст. 28)".

Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції, чинній на дату відкриття провадження, врегульовано строки винесення постанови про стягнення виконавчого збору) та вказано, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону(п. 3.7.1).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 ВП №46281523, постанова про стягнення виконавчого збору мала бути винесена на наступний день після закінчення строку на добровільне виконання не пізніше 05.02.2015.

При цьому колегія суддів враховує пояснення позивача про те, що станом на 05.02.2015 офіційний курс НБУ становить 1799,9763 грн за 100 дол. США. Таким чином сума боргу 70 000 доларів США в гривневому еквіваленті складає 1 259 983,41 грн.

Тобто виконавчий збір складає 10 відсотків від суми боргу, що 125 998,34 грн.

Проте, 18.11.2022 головним державним виконавцем стягнуто з позивача виконавчий збір в розмірі 10 відсотків від суми боргу в розмірі 255 980,20 грн.

Відтак постановою відповідача від 18.11.2022 безпідставно стягнуто виконавчий збір в розмірі 255 980,20 грн.

Крім того в апеляційній скарзі відповідачем вказано про вчинення виконавчих дій, зокрема, неодноразово направлялися запити, накладено арешти на рухоме та нерухоме майно боржника, винесено та направлено для виконання постанову про розшук майна боржника, проводилась реалізація майна боржника.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №46281523 була заява стягувача ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп" про закриття провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, норми частини 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язують державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Кабінет Міністрів України постановою від 08.09.2016 № 643 затвердив Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок № 643), що визначає механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розміри винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку № 643 фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково в порядку, встановленому Закону України "Про виконавче провадження", якщо за таким документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 643 для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника; категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

Аналіз наведених вище норм Порядку № 643 свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Ураховуючи викладене, суду вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору були: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18 та в подальшому застосована Верховним Судом у постанові від 16.02.2023 у справі №160/1389/22.

Згідно матеріалів справи відповідачем не надано ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду жодних доказів стосовно того, що державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листи №2-568/10 від 12.01.2011, вчинялися дії спрямовані на його виконання, а також не було надано жодних доказів, що державним виконавцем було стягнуто суму боргу 70000,00 доларів США на користь ТОВ "Фінансова компаній "Укрфінанс Груп" у примусовому порядку суму.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова від 18.11.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 255980,20 гривень, є протиправною та підлягає скасуванню.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.272, 328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.