Справа № 642/1192/23
Суддя: Петрова Н. М.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"04" квітня 2023 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/1192/23

Провадження № 2-а/642/13/23

04 квітня 2023 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Усиченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справуза адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з вказаним адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову інспектора УПП 1 батальйону 3 роти сержанта поліції Богуш Ф.С. про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6603647 від 27.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності сержантом поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Харківській області ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. У постанові зазначено, що начебто 27.02.2023 о 09:21 хвилин у м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, 148, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР - порушення вимог заборонних знаків. Так, поліцейський вказав про правопорушення пункту 8.4. «в» ПДР України, але на прохання позивача ознайомитися з доказами, жодного доказу не надав і взагалі не зазначив про їх наявність у постанові. На думку позивача, постанова від 27.02.2023 є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М. (а.с. 9).

15.03.2023 ухвалою суду адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (а.с. 10).

20.03.2023 через канцелярію Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків адміністративного позову, у зв`язку з чим ухвалою суду від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вказаній адміністративній справі (а.с. 14).

04.04.2023 до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач у задоволенні позову просить відмовити, стверджуючи про законність оскаржуваної постанови, надав відеозапис з бодікамери інспектора патрульної поліції від 27.02.2023 (а.с.20-34).

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, свою позицію по справі висловив у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 44 КАС України передбачено, що Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, згідно ч.3 ст. 205 та ч. 3 ст. 268 КАС України справа розглянута за відсутності учасників по справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП 1 батальйону 3 роти сержанта поліції Богуш Ф.С. у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6603647 від 27.02.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.4).

Згідно постанови, ОСОБА_1 27.02.2023 о 09-21 год., керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Харкові по вул. Полтавський Шлях, 148, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4. «в» ПДР порушення вимог заборонних знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4»в» ПДР передбачені заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Так, дорожній знак 3.34 вказує, що зупинка заборонена.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор поліції Богуш Ф.С. є уповноваженим працівником підрозділу патрульної поліції Національної поліції, проходить службу на посаді інспектора роти №3 батальйону № 1 УПП в Харківській області, має звання сержанта поліції поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП.

Як передбачено п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В пункті 4 розділу ІІІ Інструкції вказано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, Департамент патрульної поліції надав суду відеозапис подій, які мали місце 27 лютого 2023в м.Харкові по вул. Полтавський Шлях, 148, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку (а.с.27).

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС № 6603647 від 27.02.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Керуючись ст.19 Конституції України, п.1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову інспектора УПП 1 батальйону 3 роти сержанта поліції Богуш Ф.С. у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6603647 від 27.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул.Федора Ернста, буд.3.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 04.04.2023.

Суддя Наталя ПЕТРОВА