Справа № 240/11088/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11088/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

03 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС), Територіального сервісного центру МВС №1841 РСЦ МВС в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС), Територіального сервісного центру МВС №1841 РСЦ МВС в Житомирській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС), Територіального сервісного центру МВС №1841 РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області та скасувати рішення викладене у листі №Б-28 від 04.09.2021 №Б-28, щодо відмови йому в реєстрації власного автомобіля КІА BESTA фургон малотонажний-В, 1998р.в., білого кольору, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС), Територіальний сервісний центр МВС №1841 РСЦ ГСЦ МВС в Житомирській області зареєструвати автомобіль КІА BESTA фургон малотонажний-В, 1998 р.в., білого кольору, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності та видати позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 листопада 2020 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (далі - комісіонер) та ОСОБА_3 (далі- комітент) в особі її представника Сосновського В.В., що діяв на підставі довіреності ННТ 597330 від 02.04.2019, виданою приватним нотаріусом Гребенніковою О.І., складено акт технічного стану транспортного засобу та їх складових частин, що має ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 відповідно до якого транспортний засіб, що належить комітенту на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 03.04.2007 першим МРВ ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, - мав 48% зносу та потребував ремонту і визначена вартість рухомого майна - 6000,00 грн.

В цей же день, 28.11.2020 між комісіонером та комітентом, в особі її представника ОСОБА_4 , укладено договір комісії № 10370 відповідно до якого комісіонер за дорученням комітента за комісійну плату (винагороду) вчинив від свого імені правочин щодо продажу вищевказаного автомобіля.

Після цього, 28 листопада 2020 року, позивач на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/10370 придбав у комісіонера, вживаний транспортний засіб, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належав комітенту.

У подальшому, з метою здійснення перереєстрації транспортного засобу в кінці серпня 2021 року звернувся до відповідача 2, проте у такій перереєстрації йому відмовлено, оскільки дані щодо особи, яка зазначена, як власник транспортного засобу у свідоцтві про реєстрацію містяться у Єдиному реєстрі боржників, про що повідомлено листом № Б-28 від 04.09.2021 позивача.

Вважаючи зазначену відмову відповідача неправомірною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовивши позивачу у проведені перереєстрації його транспортного засобу, відповідач 2, діяв правомірно, відповідно до положень Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за № 1388 .

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч.1-4 статті 34 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 14 статті 34 Закону №3353-XII власники транспортних засобів, зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть замовити один додатковий комплект номерних знаків, який виготовляється за їх індивідуальним замовленням та відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до п.3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини) (п.7 Порядку № 1388).

Отже, власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, такий строк може бути продовжений лише за виключений підстав: хвороба, відрядження або інші поважні причини.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (п.8 Порядку № 1388)

За змістом абз. 3 п. 15 Порядку №1388 після проведення перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться запис щодо наявності або відсутності відомостей про розшук, арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, імені, по батькові і дати.

У разі звернення до сервісного центру МВС щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не проводиться, крім випадків, не пов`язаних з його відчуженням, або в разі звернення для перереєстрації транспортного засобу, придбаного на електронних торгах або отриманого в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження" (абз. 5 п.15 Порядку № 1388).

Судом встановлено, що підставою, яка слугувала відмові у перереєстрації транспортного засобу були наявні відомості про власника транспортного засобу - ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі боржників, що відповідно до викладених судом норм є визначеною Порядком № 1388 підставою для відмови у здійсненні перереєстрації такого транспортного засобу. Вказаний транспортний засіб придбаний позивачем на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу №7594/20/10370 від 28.11.2020. Вказаний договір нотаріально не укладений, а також укладений за відсутності працівника сервісного центру МВС.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18 листопада 2015 року № 941 встановлено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені та засвідчені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу нових транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність.

Тобто, як вірно відмітив суд першої інстанції, сторони можуть за бажанням нотаріально посвідчити договір, у свою чергу, нотаріус перевіряє договір на відповідність чинному законодавству України та перевіряє автомобіль на наявність обтяжень у Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна, або можуть зробити це під час перереєстрації ТЗ безпосередньо у сервісному центрі МВС, укладення договору в сервісному центрі МВС відбувається у присутності працівника центру. Після засвідчення договору працівником СЦ проводиться пряма перереєстрація транспортного засобу на нового власника.

В свою чергу встановлено, що з метою перереєстрації транспортного засобу, позивач звернувся до Територіального сервісного центру МВС №1841 РСЦ МВС в Житомирській області лише в кінці серпня 2021 року, тобто з порушенням десятиденного строку, встановленого Порядком № 1388, дотримання якого є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, або їх законних представників.

Щодо доводів позивача про причини порушення згаданого строку, а саме по причині необхідності ремонту транспортного засобу, суд першої інстанції вірно зауважив, що строк державної реєстрації може бути продовжений у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Проте, ремонт транспортного засобу до поважних причини не відноситься і документи, які підтверджують вказані твердження позивача в матеріалах справи відсутні.

Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що наслідком порушення Порядку №1388, є покладення на порушника відповідальності, встановленої законом ( пункт 5 Порядку), а не позбавлення права власності на придбаний транспортний засіб. При цьому, позивач посилається на постанови Верховного Суду у справах №910/11266/17, №761/24050/17, а також №783/3640/18.

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами у даній справі, судом надається правова оцінка правомірності дій суб"єкта владних повноважень, зокрема Територіального сервісного центру МВС №1841 РСЦ МВС в Житомирській області щодо вчинення дій з державної реєстрації транспортного засобу, а не питанню позбавлення позивача права власності на транспортний засіб. Посилання апелянта на згадані вище судові рішення Верховного Суду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спори, що були предметом розгляду судом у даних справах, не є подібними правовідносинам у справі що розглядається.

Таким чином, з огляду на вказані обставини суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відмовивши позивачу у проведені перереєстрації його транспортного засобу, Територіальний сервісний центр МВС №1841 РСЦ МВС в Житомирській області діяв відповідно до вказаних положень Порядку №1388.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.