Справа № 545/3552/20
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3552/20
Провадження № 2-а/545/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Лисенко І.В.,

представника позивача в особі адвоката Ковтуна Ю.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 взводу № 2 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про визнання протиправною та скасування постанови щодо адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.12.2020 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із адміністративним позовом до інспектора роти № 4 взводу № 2 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про визнання протиправною та скасування постанови щодо адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що відповідно до постанови серії ДП 18 № 448158 він 16.12.2020, керуючи автомобілем «ВАЗ-210934-20» д.н.з. НОМЕР_1 , належний АТ «Полтаваобленерго», та рухаючись по а/д «Київ-Харків-Довжанський», здійснив обгін у кінці підйому, при цьому перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимоги п. 14.6. ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлений ПДР, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п.1.1. ПДР України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху ( перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо ), повинні грунтуватися на вимогах цих ПДР.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці «Правила…», несуть відповідальність згідно із законодавством.

Ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення водіями ТЗ правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук ( за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання ), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 14.6. ПДР України обгін заборонено :

а) на перехресті;

б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100м. перед ними;

в) ближче ніж за 50м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100м. - поза населеним пунктом;

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;

д) у тунелях;

е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;

є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком ( крім оранжевого ).

З огляду на зміст постанови та п. 14.6. ПДР України, працівник поліції - Пилипенко А.Р. вбачає порушення водієм ОСОБА_1 підпункту г) п. 14.6. ПДР України, де вказано :

14.6. Обгін заборонено :

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

З даним рішенням поліцейського - ОСОБА_2 він не згоден, вважає вказану постанову необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків уповноваженого працівника поліції фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально права.

Вважає, що вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень порушені його права, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, якого він не вчиняв, ПДР України не порушував. Вважає, що вказана постанова є незаконною, прийнятою без достатніх правових відстав, оскільки докази порушення ним ПДР відсутні, а вказані в постанові факти не відповідають дійсності.

Проаналізував дорожню обстановку на ділянці дороги, по який рухався автомобіль «ВАЗ-210934-20» д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням.

Відповідно п. 1.10. ПДР України :

1.10. Терміни, що наведені у ПДР, мають таке значення :

- дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху ( наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів ), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

- дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують ( з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги ) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини ( чистота, рівність, шорсткість, зчеплення ), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

На даній ділянці дорога має дві проїзних частини : по напрямку руху його автомобіля, яка має дві суміжні смуги руху в одному напрямку та у зустрічному напрямку, також проїзна частина має дві суміжні смуги руху, які ( зустрічні проїзні частини ) розділені між собою розподільчим газоном ( додаток 1, фото 1, 2 ), а отже, в такому випадку, він, маневруючи в межах двох суміжних смуг свого напрямку руху міг виконувати тільки випередження, але ж ніяк не виконував обгін, оскільки не виїжджав на проїзну частину для зустрічного напрямку ( схема № 1 ), що чітко вбачається з термінів, зазначених в п. 1.10. ПДР України.

1.10. Терміни, що наведені у ПДР, мають таке значення :

- обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху;

- випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі;

Тому, вважає, що врахуванням зазначеного, він обгін взагалі не виконував, а виконував тільки випередження. А тому, вимоги п.14.6. ПДР України не порушував, та тим самим не скоював адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 9 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 : «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього, оголошується протокол про адміністративне правопорушення ( якщо складення протоколу передбачається КУпАП ), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка».

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла постанову, вимоги закону не враховані.

Як вбачається з матеріалів справи, його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, без встановлення фактичних обставин справи, наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та без врахування його пояснень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідач не надав жодного доказу правомірності вчинених ним дій щодо встановлення винуватості позивача в інкримінованому правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладенні відповідного стягнення.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки ( відеозапису ), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обвинувачення не може грунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На цих підставах вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вважає, позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, а оскаржувана постанова до скасування як незаконна із закриттям провадження у справі у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України повідомляє :

1) заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви ним не вживалися;

2) оригінал письмового доказу ( постанова серії ДП 18 № 448158 від 16.12.202 0), копія якого додана до позовної заяви, зберігається у нього;

3) докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою у нього відсутні;

4) ним не подано іншого позову ( позовів ) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Прохав : Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно нього - ОСОБА_1 серії ДП 18 № 448158 від 16.12.2020. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності його - ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції ( вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048; код за ) на його користь - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП : НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 425 грн.

05.03.2021 року до суду надано відповідачем відзив на адміністративний позов, де зазначено, позов є безпідставним, необгрунтованим, тому він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав :

1. Завданнями і функціями УПП у м. Полтаві ДПП ( відповідно до розділу 2 «Положення про Департамент Патрульної поліції», затвердженого наказом НП України від 18.1 1.2015 № 96 ( Положення ) є : реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції ( відповідно до Посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 за № 4/1 ) під час несення служби є : розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

2. Згідно ст. 9 КпроАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме : 16.12.2020 о 08-17год.1 на 349 км. а/д Київ-Харків-Довжанський, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 210934-20» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін в кінці підйому, при цьому перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив вимоги п. 14.6. ПДР України.

( Розділ І ПДР : ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися, на вимогах цих «Правил…»

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих «Правил…»..

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші, учасники, виконують ці «Правила…».

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати, небезпеку чи перешкоду для руху. ).

Згідно п. 14.6. в обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

1.1.( вузька суцільна лінія ) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1. і 1.3. перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1. позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край, проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Відповідальність за дане порушення передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП : порушення водіями ТЗ правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду... - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 425 грн. ).

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, він притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами ( ст. 23 КУпАП ).

3. Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ....

Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено п.п. 2 п. 4.1. розділу IV «Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 за № 4/1. та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставині У даному випадку до постанови додається відеофіксація.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації.

Постанова винесена згідно ст. 258, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, та чи підлягає він адміністративній відповідальності.

Беручи до уваги те, що позивач порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими.

Прохав : Повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Провести розгляд справи без моєї участі.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Ковтун Ю.І. позов підтримав із зазначених в ньому підстав та прохав задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позов, посилаючись на те, що повністю заперечує задоволення позовних вимог, не з`явився з невідомих суду причин, зазначивши в відзиві клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України заперечували щодо задоволення позовних вимог з вказаних у відзиві відповідача підстав.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується позов, в тому числі відеодоказ ( а. с. 38 ), свідчення свідка гр. ОСОБА_3 , приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем надано суду всі можливі доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, чим спростовується обставини зазначені поліцейським в постанові.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача щодо беззаперечної безпідставності притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, зокрема відповідачами не додано доказу щодо підстав законності зупинки транспортного засобу, а доводи позивача є переконливими і доводяться матеріалами справи.

Тобто, в діях водія відсутнє вказане в постанові порушення вимог ПДР України та склад правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов гр. ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 взводу № 2 БУПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення щодо гр. ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16 грудня 2020 року, закривши провадження у справі про адмінправопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адмінправопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь гр. ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення ( ухвали ) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко