Справа № 521/18531/22
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 521/18531/22
Головуючий в 1 інстанції: Тополева Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа - інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Сігаєв Павло Олександрович про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 0347560 від 16.11.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Правила дорожнього руху він не порушував, оскільки здійснив зупинку на відстані більше 10 метрів від перехрестя доріг. У вказаному місці були відсутні знаки, які забороняють зупинку або стоянку, а автомобіль був припаркований за суцільною білою лінією, що позначала край дороги та не заважав проїзду іншого транспорту.

Також позивач зазначив про неможливість врахування фотофіксації порушення, оскільки відсутній експертний висновок у відношенні технічного засобу, яким здійснено фотофіксацію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт порушення позивачем вимог ПДР та дотримання посадовими особами Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради процедури притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив доводи, які за суттю та змістом відповідають позовній заяві.

Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради. Подало відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечувало проти її задоволення та просило залишити оскаржуване рішення без змін.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.11.2022 року Інспектором з паркування Сігаєвим П.О., без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винесено постанову серії ОДП 0347560 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП (а.с.15).

Відповідно до вказаної постанови 16.11.2022 року о 13:47 год. водій транспортного засобу FIAT DUCATО, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Ак. Заболотного/пр-кт Добровольського,98Б здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 «ґ» ПДР.

За вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР визначено, що забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ретельно дослідивши зміст оскаржуваної постанови та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, судова колегія встановила, що позивач 16.11.2022 року о 13:47 год. в м. Одесі по вул. Академіка Заболотного/Добровольського, 98Б здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу FIAT DUCATО, реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується фотофіксацією та схемою організації кругового руху на перехресті проспекту Добровольського та вул. Академіка Заболотного (а.с.49-52).

Більш того, сам позивач у позовній заяві підтверджує факт стоянки транспортного засобу у вказаному місці, однак пояснює це непрацюючими світлофорами та необхідністю потрапити на прийом до лікаря.

Стосовно доводів апелянта про неприйнятність вказаних доказів, судова колегія відхиляє такі доводи, оскільки до п.9 оскаржуваної постанови внесені відомості про фотофіксацію та засіб, яким її здійснено, тому з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин справи суд повинен дослідити відповідні докази та надати їм оцінку.

Досліджуючи посилання апелянта на те, що автомобіль не створював перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП, колегія суддів виходить з наступного.

Положення частини 3 статті 265-4 КУпАП визначають, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За такого правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що зупинка транспортного засобу на перехресті сама по собі є такою, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а тому притягнення позивача за частиною 3 статті 122 КУпАП, у межах даної справи, є правомірним.

Стосовно доводів апелянта, що площа, на якій здійснюється круговий рух, не є перехрестям, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Згідно з п.33.4 ПДР наказовий знак 4.10 «Круговий рух» вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

За правилами п.10.6.6 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 4.10 «Круговий рух» потрібно застосовувати, щоб дозволити рух тільки в зазначеному стрілками напрямку, якщо організовано круговий рух транспортних засобів на перехресті (площі). Знак потрібно встановлювати на кожному в`їзді на перехрестя (площу) з рухом по колу.

Таким чином вся територія в межах дії знаку 4.10 «Круговий рух» є перехрестям у розумінні ПДР, тому відповідач при накладенні адміністративного стягнення діяв у межах наданих йому повноважень.

З огляду на зазначене, судова колегія констатує, що матеріалами прави підтверджено наявність події адміністративного правопорушення.

Судова колегія також дослідила доводи апелянта щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності через те, що посадова особа відповідача не склала протокол про адміністративне правопорушення, схему події та інші документи.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною четвертою ст.258 КУпАП унормовано, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

З огляду на пряму вимогу розгляду справи за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів на місці вчинення правопорушення та без складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, судова колегія не вбачає у діях посадових осіб відповідача жодних порушень процедури розгляду, які б стали підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №0347560 від 16.11.2022 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.