Справа № 120/633/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 р. Справа № 120/633/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) інтереси якого представляє адвокат Огородник Олег Миколайович, з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 2017 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач вказує, що 09.12.2022 звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.04.2019 в розмірі 90% відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Однак, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 29.12.2022 відмовило йому у такому перерахунку. Відтак, вважаючи наведену бездіяльність відповідача протиправною, позивач за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 31.01.2023 судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

07.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27.03.2014 в частину другу статті 13 Закону №2262 внесено зміни, а саме вказано, що максимальний розмір пенсії, обчислений до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків від відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Відтак, на думку відповідача, оскільки при призначені пенсії позивачу в грудні 2017 року її розмір обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення, відповідно до норм чинного законодавства, тому підстав визначати новий розмір пенсії виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення під час перерахунку з 01.04.2019, - не має. За таких обставин відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а тому в їх задоволенні просить відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992. Пенсія позивачу була призначена 14.12.2017 із розрахунку 70 % від відповідних сум грошового забезпечення, про що свідчить надана відповідачем копія протоколу про призначення пенсії за пенсійною справою № (НГУ).

У подальшому, як встановлено судом, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у справі № 120/2210/22-а відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління Національної гвардії України №27/11/4-1289 від 10.12.2021 виходячи із раніше встановлених 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Втім, не погоджуючись із визначенням відсоткового значення розміру пенсії, позивач 09.12.2022 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.04.2019 в розмірі 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідки Головного управління Національної гвардії України №27/11/4-1289 від 10.12.2021.

Однак, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 29.12.2022 № 10292-9863/Б-03/8-0200/22 відмовило позивачу у здійсненні такого перерахунку посилаючись на те, що пенсію позивачу призначено з 14.12.2017 відповідно до редакції статті 13 Закону №2262-ХІІ, чинної на дату призначення пенсії, згідно якої максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення.

Вважаючи наведену поведінку відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону № 2262-XII (в редакції Закону від 27.03.2014 № 1166-VII, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, поліції (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Окрім того суд враховує те, що Законом від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Відтак, враховуючи вказані зміни, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, з 01.05.2014 не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

При цьому системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом від 27.03.2014 № 1166-VII зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

В даному випадку пенсія позивачу була призначена 14.12.2017 в максимальному відсотковому розмірі, визначену на дату призначення - 70% відповідних сум грошового забезпечення, що було передбачено ст. 13 № 2262-XII.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач вірно вказує, що оскільки на момент призначення позивачу пенсії - 14.12.2017, діяла редакція Закону від 27.03.2014 № 1166-VІІ, то максимальний розмір пенсії позивача, обчислений відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що після здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019 відповідач зменшив основний її розмір. Однак суд з такими твердження позивача не погоджується та вказує, що в даному випадку ніякого зменшення не відбулось, оскільки, як було встановлено судом вище, пенсія позивачу вже була призначена із розрахунку 70 % від відповідних сум грошового забезпечення. Позивач ні на момент призначення пенсії - 14.12.2017, ні на даний час не набув права на її розмір в розрахунку 90% від сум грошового забезпечення.

Таким чином з огляду на викладене суд доходить висновку, жодних правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення у відповідача не було.

Наведене вказує на те, що заявлені у цій справі позовні вимоги є безпідставними та задоволеними бути не можуть.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог адміністративного позову необхідно відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04.04.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович