Справа № 380/15509/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/15509/22 пров. № А/857/399/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Ланкевич А.З.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру його пенсії за вислугу років з 74% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019, під час її перерахунку на виконання рішення суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату його пенсії за вислугу років, починаючи з 01.04.2019 у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації державної прикордонної служби України № 11/6885 від 07.12.2021, з урахуванням виплачених сум; визнати протиправними дії щодо скасування проведеної виплати з 01.07.2021 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної йому пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язати установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної йому пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.08.2001 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення. Вважає, що при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22 відповідач протиправно зменшив відсоток основного розміру його пенсії із 74% до 70% та скасував доплату до його пенсії у розмірі 2000,00 грн, на яку він має право з 01.07.2021 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Вказує, що у зв`язку із цим його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист є порушеними та такими, що потребують захисту.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року в оновленій довідці № 11/6885 від 07.12.2021 року, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, при проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розміру 74% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року в оновленій довідці № 11/6885 від 07.12.2021 року, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, з урахуванням проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.10.2022 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 гривень 00 копійок відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення підтверджене судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22, яке набрало законної сили, та не є предметом доказування при розгляді даної справи. Зазначеним рішенням встановлено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Вказане в сукупності зумовлює висновок про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивачу з 74% до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці №11/6885 від 07.12.2021, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, при проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019. Оскільки перерахунок пенсії позивача проведений Управлінням 01.10.2022 на виконання судового рішення у справі № 380/2229/22 з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018. Щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн виплачувалася позивачу у період з 01.07.2021 по 30.09.2022, у зв`язку із чим суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача про те, що з 01.07.2021 йому було скасовано щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713. Проте, починаючи з 01.10.2022, позивачу протиправно не виплачується щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, проте, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсї у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення. Вказує, що оскільки на виконання вищезазначеного рішення суду перераховано основний розмір пенсії позивача на суму, що перевищує 2000 грн, тому відсутні підстави для виплати підвищення до пенсії з 01.10.2022 відповідно до Постанови № 713.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що протиправність зменшення розміру його пенсії з 74% до 70% визнана рішенням Львівсього окружного адміністративного суду у справі № 380/2229/22 від 28 червня 2022 року. Вказує, що перерахунок його пенсії на виконання вищевказаного рішення суду проведено з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 23.08.2001 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). Основний розмір його пенсії при призначенні становив 74% грошового забезпечення.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, в результаті якого основний розмір пенсії обраховано у розмірі 70% грошового забезпечення.

Позивач оскаржив до суду зменшення управлінням основного розміру пенсії у відсотковому значенні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 01.01.2018 року з 74% до 70% сум грошового забезпечення та відмови у перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/6885 від 07.12.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 року з розрахунку 74% сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/4918 від 31.03.2018 року, перерахувати пенсію з 01.04.2019 року з урахуванням суми грошового забезпечення, зазначеної у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/6885 від 07.12.2021 року, та провести виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, з 01.07.2021, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», до пенсії позивача було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року у справі № 380/2229/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області перераховано пенсію позивача, зокрема: з 01.01.2018 у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/4918 від 31.03.2018 року; з 01.04.2019 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/6885 від 07.12.2021, та без доплати у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713.

Листом від 21.10.2022 № 1300-5308-8/96812, надісланим у відповідь на звернення позивача, відповідач повідомив, шо на виконання рішення суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії з урахуванням перерахованих сум пенсій з 01.04.2019 згідно довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/6885 від 07.12.2021, виходячи із 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказано, що судовим рішенням у справі № 380/2229/22 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки № 11/6885 від 07.12.2021 з оновленого грошового забезпечення у розмірі 74% сум грошового забезпечення (а.с.15).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині: визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії з 74% до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці №11/6885 від 07.12.2021, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, при проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019 позивачу; зобов`язання відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з розміру 74% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці №11/6885 від 07.12.2021, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, з урахуванням проведених виплат; визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.10.2022 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»; зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити з 01.10.2022 позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо позовних вимог про зменшення відповідачем розміру пенсії позивача при перерахунку з 01.04.2019 з 74% до 70% сум грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон №1402-VIII), суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 13 Закону №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Згідно ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі Закон № 3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII (далі Закон № 1166-VII) внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, в силу вимог яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми ст.63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Судом першої інстанції встановлено, що звернення до суду з цим позовом зумовлено протиправною поведінкою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягала в ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу, на виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22, обставин, встановлених у тому ж судовому рішенні (щодо протиправності зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% на 70% відповідних сум грошового забезпечення).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі № 380/2229/22, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії. Разом з тим, судом встановлено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення підтверджене судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року у справі №380/2229/22, яке набрало законної сили, та не є предметом доказування при розгляді даної справи.

Натомість, для Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при проведенні будь-яких подальших перерахунків пенсії позивача, застосування норм права, викладених у рішенні Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, є обов`язковим.

Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивачу з 74% до 70% грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці №11/6885 від 07.12.2021, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивача за вислугу років з 01.04.2019, є протиправними.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з розміру 74% сум грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 в оновленій довідці №11/6885 від 07.12.2021, складеній Адміністрацією Державної прикордонної служби України, з урахуванням проведених виплат.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача установити та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Так, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 713 (далі Постанова №713), пунктом 1 якої установлено: з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абз.1 і 2 цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року.

Проаналізувавши наведені норми права, а також враховуючи мету прийняття Урядом вказаної Постанови №713, колегія суддів зауважує, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз.3 п.1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Натомість, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Із матеріалів справи слідує, що позивачу до фактичного перерахунку пенсії 01.10.2022 року щомісячна доплата до Постанови №713 була встановлена з 01.07.2021, однак після проведеного перерахунку позивачу відмовлено у встановленні та виплаті такої доплати.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Управлінням 01.10.2022 на виконання судового рішення у справі № 380/2229/22 з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови №713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 .

Вищевказане узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22.

Колегія суддів звертає увагу на те, що щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн виплачувалася позивачу у період з 01.07.2021 по 30.09.2022, а з 01.10.2022 позивачу протиправно не виплачується щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити з 01.10.2022 ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 380/15509/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року.