Справа № 320/8511/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 квітня 2023 року м. Київ Справа № 320/8511/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України , третя особа Міністерство соціальної політики України про визнання протиправним та нечинним абзацу 2 пункту 10 постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кабінету Міністрів України , у якому просить суд:

- визнати протиправним та нечинним абзац 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, а саме що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченої пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішення суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи вбачається, що позивач не додав до справи квитанцію про сплату судового збору за подання даної позовної заяви до суду та надав посвідчення видане Управлінням фінансових та економічних ресурсів УМВС України в Донецькій області 27 грудня 2005 року серії НОМЕР_1 на підтвердження статусу ветерана війни - інваліда війни, наявності інвалідності 3 групи та наявності пільг.

В позовній заяві також, позивач посилаючись на позицію Верховного Суду викладену в постановах від 21.03.2018 у справі №490/8128/17, від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17, від 02.07.2020 у справі № 620/2075/19, від 20.05.2020 у справі № 640/14679/19 та від 07.10.2020 у справі № 160/3534/20, на ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ч. 1 ст. 7 та п. 23 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на наявність у нього пільг зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства та зазначає, що він звільнений від сплати судового збору.

Та, суд вважає необхідним зазначити про необґрунтованість позиції позивача з огляду на наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС).

Відповідно, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 Закону № 3674-VI - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону № 3674-VI).

Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №3674-VI визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 вказаного Закону №3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору.

Зокрема, за ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, серед іншого зазначеного:

8) особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Враховуючи надану позивачем копію посвідчення від 27 грудня 2005 року серії НОМЕР_1 ветерана війни - інваліда війни, наявності інвалідності 3 групи та наявності пільг встановлених законодавством України, суд зазначає, що чинний Закон №3674-VI не підлягає застосуванню в даній справі, оскільки надання ОСОБА_1 статусу ветерана війни - інваліда війни, наявність третьої групи інвалідності не звільняє такого від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

Посилання позивача на позицію Верховного Суду не підлягає врахуванню судом, оскільки висновки суду зроблені у перелічених постановах стосуються розгляду питання застосування пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, врахування п. 8 в редакції - про звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях осіб інвалідів Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, застосування ст. 4 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо ветеранів війни, які є особами, що брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Визначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни та встановлено наявність у осіб з інвалідністю пільг зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства за пунктом 23 статті 13 цього ж Закону, але суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 не відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи чи до учасників бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України.

Суд враховує, що на вказаному вище посвідченні позивача наявний зроблений від руки напис "учасник бойових дій, інвалід війни", що не засвідчено належним чином як додана вчинена дія, тому у суду відсутні підстави прирівняти позивача до особи - учасника бойових дій, такого, що отримав інвалідність внаслідок прийняття участі у бойових діях.

Таким чином суд зазначає, що позов не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, відповідно до якої вбачається, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як наслідок, суд зауважує, що за статтею 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Зокрема, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2684,00 грн.

Частиною 2 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що за подання, зокрема, фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у вигляді 0,4 розміру прожиткового мінімуму - 1073,60 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684,00 грн).

Згідно ч. 3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд враховує, що вказана позовна заява була подана позивачем через систему "Електронний суд" 12.03.2023, відповідно позивач мав сплатити судовий збір за подання даного позову до суду, у розмірі, враховуючи положення ч. 3 статті 4 Закону № 3674-VI, а саме надати квитанцію на суму судового збору 858,88 грн. (1073,60 х коефіцієнт 0,8).

Таким чином, вказаний недолік позовної заяви позивач має усунути шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в розмірі 858,88 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи положення статті 169 КАС, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Указані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду у сумі 858,88 грн.

При цьому, необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України , третя особа Міністерство соціальної політики України визнання протиправним та нечинним абзацу 2 пункту 10 постанови, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Войтович І.І.