Справа № 440/5952/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 квітня 2023 р.Справа № 440/5952/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 по справі № 440/5952/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, з урахуванням раніше виплачених сум; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму 8179 грн. недосплаченої йому грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2022 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд у порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_1 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №420/14426/22.

В обгрунтування клопотання позивач зазначає, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2023 року у справі №420/14426/22 відкрито касаційне провадження на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Вказує про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №420/14426/22, предметом позову у якій вимоги аналогічні, заявленим позивачем по даній справі. Керуючись п.3 ч.1 та п.5 ч.2 ст.236 КАС України, просить зупинити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

За своєю правовою сутністю зупинення провадження у справі є тимчасовим і повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 236 КАС України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.

Як зазначалось вище, позивач в обгрунтування підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №420/14426/22, посилається на п.3 ч.1 та п.5 ч.2 ст.236 КАС України.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Необхідно зазначити, що зупинення провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частиною 1 статті 236 КАС України, допускається лише тоді, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі № 826/25204/15.

Із заявленого клопотання та наданих заявником обґрунтувань колегія суддів не встановила необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п.3 ч.1 ст.236 КАС України, оскільки зупинення провадження з підстав, передбачених вищезазначеною правовою нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2023 року у справі №420/14426/22 відкрито касаційне провадження на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Тобто, судове рішення не переглядається у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у даному випадку підстав, передбачених п.3 ч.1 та п.5 ч.2 ст.236 КАС України, для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №420/14426/22, та, як наслідок, для задоволення поданого позивачем клопотання у вказаній частині.

Разом з тим, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2023 року справу № 560/8064/22 за позовом фізичної особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги до 5 травня 2022 року було передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Вказана ухвала мотивована необхідністю відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 щодо застосування положень статті 13 Закону №3551-XII, частини другої статті 20 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" у подібних правовідносинах щодо нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному вказаним Порядком.

Ухвалою суду від 21.03.2023 призначено справу №560/8064/22 до розгляду Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Як зазначила Консультативна рада європейських суддів, однакове та уніфіковане застосування закону обумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність (пункт 1 Висновку № 20 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо ролі судів у забезпеченні єдності застосування закону від 10 листопада 2017 року).

У свою чергу, Венеціанська комісія зауважила, що "у системі забезпечення незалежності суддів вищі суди забезпечують єдність судової практики на всій території країни через свої рішення по окремих справах (пункт 71 Доповіді Венеціанської комісії "Європейські стандарти в сфері судочинства систематичний огляд" (Висновок від 3 жовтня 2008 року № CDL-JD (2008)002). Незалежність у структурі судової системи; Доповідь Венеціанської комісії щодо незалежності судової системи: незалежність суду (Висновок від 16 березня 2010 року № CDL-AD (2010)004).

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішення "Зубац проти Хорватії" (Zubac v. Croatia), № 40160/12, пункт 123), згідно з якою забезпечуючи юридичну визначеність суд гарантує дотримання принципу ефективного здійснення правосуддя.

Враховуючи приписи п.5 ч.2 ст.236 КАС України, а також те, що формування Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду правової позиції під час розгляду справи №560/8064/22 може безпосередньо впливати на результати розгляду цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №560/8064/22.

Відповідно до ч.4 ст.236 КАС України про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на вищевикладене, клопотання позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 236, 248, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зупинити провадження у справі № 440/5952/22 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 560/8064/22.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С. Григоров А.М.