Справа № 480/521/22
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р. Справа № 480/521/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської обласної прокуратури на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2022, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, м. Суми, повний текст складено 07.09.22 по справі № 480/521/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумської обласної прокуратури

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської обласної прокуратури, в якій просив суд першої інстанції стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у справі №480/2677/21 про поновлення позивача на посаді за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 (включно) в розмірі 116 232 грн. 54 коп.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що Сумською обласною прокуратурою не було негайно виконано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 в частині поновлення його на посаді, видавши наказ про його поновлення лише 28.12.2021, а тому він прохав суд першої інстанції стягнути з відповідача у даній справі на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у справі № 480/2677/21 про поновлення позивача на посаді за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 (включно) в розмірі 116 232 грн. 54 коп.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року позов ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Сумської обласної прокуратури у невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі № 480/2677/21. Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі № 480/2677/21 про поновлення на посаді ОСОБА_1 , за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 (включно), у розмірі 116 232 (сто шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн 54 (п`ятдесят чотири) коп.

Сумська обласна прокуратура не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 у справі №480/521/22 щодо визнання протиправною бездіяльність Сумської обласної прокуратури у невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі № 480/2677/21, стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення у розмірі 116 232,54 грн. скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що Сумська обласна прокуратура не погоджується з висновками суду та вважає, що зазначене судове рішення згідно зі ст.317 КАС України підлягає скасуванню через невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на обліку у Сумському міському центрі зайнятості, де у період з 23.03.2021 по 27.12.2021 отримував допомогу по безробіттю. Зазначене підтверджується даними трудової книжки ОСОБА_1 . Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 у заявленому обсязі задоволенню не підлягають, оскільки при визначенні розміру стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 не враховано суму коштів, отриманих як допомога по безробіттю. Крім того, зазначає, що процес поновлення на роботі здійснюється за принципом диспозитивності, тобто за наявності волевиявлення особи. Для цього необхідна заява від особи, яка бажає поновитись на посаді та працювати, або відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про поновлення на роботі. Вказані вимоги закону не суперечать тому, що безпосередньо підставою поновлення на посаді, наведеною у наказі від 28.12.2021 № 503к про поновлення позивача на роботі, є рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а не заява позивача, про що зазначив у своєму рішенні суд на спростування доводів відповідача. Також ОСОБА_1 не було ініційовано процедуру з примусового виконання рішення суду, заява від нього про виконання вищевказаних рішень суду до Сумської обласної прокуратури не надходила. Крім того, судом не взято до уваги, що у період з часу ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора в прокуратурі Сумської області (21.07.2021) і до його фактичного поновлення на посаді відповідним наказом керівника Сумської обласної прокуратури (28.12.2021) у Сумській обласній прокуратурі були відсутні відомості, які могли б свідчити про неперебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з будь-якою іншою організацією, установою чи підприємством, невиконання іншої оплачуваної роботи або нездійснення ним підприємницької діяльності тощо. Також вказує, що будучи поновленим на посаді, що не була охоплена позовними вимогами, ОСОБА_1 до часу його фактичного поновлення, не з`являючись до відповідача, ніяким чином не демонстрував наміру продовжувати трудові відносини саме на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури. Вважає, що фактичне поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури без його відповідного звернення про намір працювати саме на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури та за відсутності в Сумській обласній прокуратурі достеменних даних про його не перебування у трудових відносинах з іншою установою, організацією чи підприємством, не зайняття іншою оплачуваною діяльністю та нездійснення підприємницької діяльності створювало очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам. Зазначені обставини унеможливлювали видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури. При цьому позивачем не надано належних доказів відмови роботодавця виконувати рішення суду та не наведено фактів, які б свідчили про наявність умислу, спрямованого на затримку виконання відповідного судового рішення. За таких обставин визнання судом бездіяльності позивача протиправною не ґрунтується на фактичних обставинах справи. З огляду на викладене, порушень вимог статті 236 КЗпП України з боку Сумської обласної прокуратури не вбачається, а відтак відсутні підстави для виплати позивачу середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним виконанням судового рішення про поновлення на роботі. Вважає, що допущена судом невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні прозову.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, а також того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2023 про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що наказом відповідача від 12.03.2021 за № 60к позивача було звільнено з посади з 15.03.2021.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/2677/21 від 20.07.2021 визнано протиправним та скасовано наказ відповідача, поновлено позивача на посаді прокурора з 15.03.2021 та допущено негайне виконання в цій частині. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін..

Наказом відповідача від 28.12.2021 за №503к скасовано наказ від 12.03.2021 за №60к та поновлено позивача на посаді прокурора з 16.03.2021.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно своєчасно не виконав рішення суду, яке підлягало негайному виконанню в частині видання наказу про його поновлення на посаді 21.07.2021, а видав його тільки 28.12.2021, внаслідок чого прохав стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у справі №480/2677/21 про поновлення позивача на посаді за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 (включно) в розмірі 116 232 грн. 54 коп.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог позивача, враховуючи при цьому ч.2 ст.9 КАС України, та необхідність їх задоволення шляхом визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, оскільки відповідач допустив протиправну бездіяльність, в частині зволікання з виконанням рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За статтею ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України унормовано, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно висновків Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 34 постанови від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі уважається виконаним із дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 17.07.2019 року по справі №825/1281/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 13.03.2020 року по справі №817/1375/17.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 21.10.2021 року по справа № 280/5260/19.

Як вбачається з матеріалів даної справи, наказом Сумської обласної прокуратури від 12.03.2021 за № 60к позивача було звільнено з посади прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 15.03.2021 (а.с.8).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі №480/2677/21 було, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 12.03.2021 № 60к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 15.03.2021. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області з 15.03.2021. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області з 15.03.2021. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі №480/2677/21 залишено без змін (а.с. 21).

Наказом керівника Сумської обласної прокуратури від 28.12.2021 за №503к скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 12 березня 2021 року №60К про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 15 березня 2021 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області з 16 березня 2021 року (зворотній бік, а.с.39).

Отже, відповідачем в порушенням вказаних вище норм законодавства, які містять припис щодо негайного виконання роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) рішення суду в частині поновлення працівника на відповідній посаді з якої її було незаконно звільнено, не було вчинено дій, направлених на негайне виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 в частині поновлення позивача на посаді. Наказ про поновлення позивача на посаді виданий відповідачем лише 28.12.2021.

Колегія суддів зазначає, що середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Згідно зі статтею 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Пунктом 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 826/8789/18.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі по тексту - Порядок №100).

Згідно абзацу 3 п. 2 цього Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Приписами пункту 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Колегія суддів зазначає, що з наявної в матеріалах справи довідки Сумської обласної прокуратури від 18.03.2021 за № 21-176вих-21 (а.с.9) вбачається, що середня заробітна плата позивача за два останні місяці перед звільненням складає: за січень 2021 року 14252,69 грн. та за лютий 2021 року 15067,36 грн, а відповідно середньоденна заробітна плата складає 1047,14 грн., із розрахунку (14252,69+15067,36)/28 відпрацьованих днів за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 (а.с.9).

У період з 21.07.2021 (наступний день з дня прийняття рішення Сумським окружним адміністративним судом рішення від 20.07.2021) по 27.12.2021 (день, що передує дню поновленню позивача на посаді) кількість робочих днів склала 111 днів.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що сума середнього заробітку, за період з 21.07.2021 по 27.12.2021, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 116 232 грн. 54 коп., із розрахунку 1047,14 грн. х 111 робочих днів.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди скаржника із розрахунком суду першої інстанції суми середнього заробітку позивача.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який керуючись ч.2 ст.9 КАС України задовольнив позовні вимоги позивача, шляхом визнання протиправною бездіяльність Сумської обласної прокуратури у невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі № 480/2677/21 та стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі №480/2677/21 про поновлення на посаді ОСОБА_1 , за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 (включно), у розмірі 116 232 (сто шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги щодо того, що матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на обліку у Сумському міському центрі зайнятості, де у період з 23.03.2021 по 27.12.2021 отримував допомогу по безробіттю, що підтверджується даними трудової книжки ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 у заявленому обсязі задоволенню не підлягають, оскільки при визначенні розміру стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 21.07.2021 по 27.12.2021 не враховано суму коштів, отриманих як допомога по безробіттю, колегія суддів зазначає, що наведені доводи є необґрунтованими, оскільки законодавством не передбачено будь-яких підстав для зменшення розміру середнього заробітку за затримку виконання рішення суду щодо поновлення працівника на посаді (отримання вихідної допомоги по безробіттю, отримання заробітної плати за новим місцем роботи, допомога по тимчасовій працездатності, середній заробіток на період влаштування та ін.). Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.10.2020 року по справі №826/676/16 в аналогічних правовідносинах.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що процес поновлення на роботі здійснюється за принципом диспозитивності, тобто за наявності волевиявлення особи, а для цього необхідна заява від особи, яка бажає поновитись на посаді та працювати, або відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про поновлення на роботі, а також довоів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було й ініційовано процедуру з примусового виконання рішення суду, заява від нього про виконання рішень суду до Сумської обласної прокуратури не надходила, то колегія суддів відхиляє вказані доводи, як необґрунтовані, з огляду на те, що добровільне виконання рішення суду боржником є його законодавчо встановленим обов`язком. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. Отже, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. При цьому, з матеріалів справи не вбачається будь - яких дій направлених на негайне виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі №480/2677/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Сумської області з 15.03.2021.

Наведене вище також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.01.2022 року по справі № 580/5185/20.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що у період з часу ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора в прокуратурі Сумської області (21.07.2021) і до його фактичного поновлення на посаді відповідним наказом керівника Сумської обласної прокуратури (28.12.2021) у Сумській обласній прокуратурі були відсутні відомості, які могли б свідчити про не перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з будь-якою іншою організацією, установою чи підприємством, невиконання іншої оплачуваної роботи або нездійснення ним підприємницької діяльності тощо, то колегія суддів зазначає, що це жодним чином не впливає на вирішення даної справи, оскільки судове рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню та жодним чином не може ставитися в залежність від будь-яких обставин, окрім непереборних.

Наведене вище узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.09.2021 в справі № 640/755/19.

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про те, що будучи поновленим на посаді, що не була охоплена позовними вимогами, ОСОБА_1 до часу його фактичного поновлення, не з`являючись до відповідача, ніяким чином не демонстрував наміру продовжувати трудові відносини саме на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури, а фактичне поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури без його відповідного звернення про намір працювати саме на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури та за відсутності в Сумській обласній прокуратурі достеменних даних про його не перебування у трудових відносинах з іншою установою, організацією чи підприємством, не зайняття іншою оплачуваною діяльністю та нездійснення підприємницької діяльності створювало очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам і зазначене унеможливлювали видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури, то колегія суддів зазначає наведені доводи жодним чином не впливає на вирішення даної справи. Позивач був поновлений судом (рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 року по справі №480/2677/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 року) саме на посаді в органах прокуратури з якої був звільнений відповідачем і рішення суду підлягало виконанню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано належних доказів відмови роботодавця виконувати рішення суду та не наведено фактів, які б свідчили про наявність умислу, спрямованого на затримку виконання відповідного судового рішення, а тому визнання судом першої інстанції бездіяльності позивача протиправною не ґрунтується на фактичних обставинах справи колегія суддів відхиляє, є такими, що суперечать висновкам суду у даній справі щодо не вчинення відповідачем дій щодо виконання рішення суду в частині негайного поновлення на посаді позивача. При цьому, КЗпП України (ст.117) не містить приписів щодо обов`язковості наявності умислу у роботодавця, спрямованого на затримку виконання відповідного судового рішення, для виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для виплати позивачу середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним виконанням судового рішення про поновлення на роботі, з урахуванням вказаного вище, є помилковими.

Також, щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення, окрім стягнення середнього заробітку, також про визнання бездіяльності протиправною, то колегія суддів не приймає до уваги зазначені доводи скарги, оскільки в даному випадку суд першої інстанції, з урахуванням приписів ч.2 ст.9 КАС України, мав право вийти за межі позовних вимог з огляду на необхідність ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єкту владних повноважень, а саме визнавши протиправною бездіяльність Сумської обласної прокуратури у невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 по справі № 480/2677/21.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що допущена судом невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні прозову, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

Правові підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, відсутні.

Оскільки дана справа була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 по справі № 480/521/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош