Справа № 300/3266/22
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

04 квітня 2023 року

м. Київ

справа №300/3266/22

адміністративне провадження № К/990/10921/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення ПФУ про відмову у призначенні пенсії від 13.01.2022 за №81, від 07.04.2022 за №81 та від 03.06.2022 за №81.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 :

а) до загального стажу роботи, стаж періоду його роботи: у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Варьеган-Ремонт» - з 26.10.2005 по 31.08.2006 (10 місяців 6 днів); у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спец УБР Уват» - з 15.09.2006 по 02.01.2007 (3 місяці 19 днів); у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗапСиббурнефть» - з 01.02.2009 по 28.12.2009 (11 місяців); у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Буринжениринг» - з 27.02.2010 по 31.08.2010 (6 місяців 2 дні); у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Буровая Компания Сибирь» - з 23.09.2013 по 12.10.2017 (4 роки 20 днів).

б) до пільгового стажу за Списком №2 періоди його роботи: у Стрийській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння Об`єднання «Західукргеологія» з 05.02.1996 по 21.12.1999; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бурнефть» з 10.01.2001 по 10.09.2001; у Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння Державного геологічного підприємства «Західукргеологія» з 17.09.2001 по 10.01.2002; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Интернеф-тегазсервис» з 16.02.2002 по 28.02.2002; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «КНГ-Сервіс» з 01.03.2002 по 09.02.2003; у Закритому акціонерному товаристві виробничо-дослідного об`єднання «Регіон» з 04.11.2003 по 09.07.2004; у Акціонерному товаристві «Белорусское УПНП и КРС» з 13.08.2005 по 24.10.2005; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Варьеган-Ремонт» з 26.10.2005 по 31.08.2006; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Спец УБР Уват» з 15.09.2006 по 02.01.2007; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗапСиббурнефть» з 10.01.2007 по 17.07.2007, з 18.07.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 31.01.2009, з 01.02.2009 по 28.12.2009; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Буринжениринг» з 27.02.2010 по 31.08.2010; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бурова Сервісна Компанія 1» з 01.03.2012 по 21.09.2013; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Буровая Компания Сибирь» з 23.09.2013 по 12.10.2017; у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВышТрансБур Сервис» з 18.10.2018 по 05.08.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 05.01.2022 - з дня звернення за пенсією;

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо спірних правовідносин.

Також скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а. від 01.10.2019 у справі № 804/3646/18, від 21.12.2019 у справі № 663/574/17 щодо дискреційних повноважень.

Проте Суд вважає нерелевантними посилання скаржника на постанови Верховного Суду в зазначених справах, оскільки такі прийняті за інших обставин у справі, не містять висновків щодо дискреційних повноважень пенсійного органу та не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладені вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

2. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Т.Г. Стрелець