Справа № 280/11209/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/11209/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року в адміністративній справі №280/11209/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі відповідач, ГУДСНС), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та поданні до Головною управління Пенсійного фонду України Волинській області уточнюючої довідки для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах;

-зобов`язати Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійною фонду України в Волинській області уточнюючу довідку для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач в період з 01.10.1986 року по 11.03.1998 року проходив службу в МВС України з 30.10.1988 року 11.03.1998 рік працював інспектором 22 воєнізованої пожежної частини м. Енергодара по охороні виробничого об`єднання «Запорізька АЕС» Управління пожежної охорони Управління внутрішніх справ Запорізької області. На момент звільнення, трудова книжка мені була видана з обґрунтуванням того, що вона була втрачена. Була видана довідка про те, що позивач був працевлаштований у даній пожежній частині та зазначено пільгову та календарну вислугу років.

Згідно довідки ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 13.07.2020 року зазначено, що даний період проходження служби до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах (один місяць за півтора місяці).

Як зазначено абз.16 підпункту «в»: пункту 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992р. Порядку, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №747 від 19.09.1993р., до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця проходження служби у внутрішніх військах Міністерства, внутрішніх справ України військовослужбовцями, які виконують обов`язки з охорони атомних електростанцій, ядерних установок і матеріалів.

Листом від 15.10.2020 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомлено, що за даною довідкою право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено з тих підстав, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу (зазначенням фактичної кількості років, місяців, днів; без урахування періодів відпусток без збереження заробітної плати та відволікань від роботи); зайнятість протягом повного робочого дня; професія або посада (з зазначенням дільниці, на якій працював) характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх норми, куди включається цей період роботи; відомості про результати атестації робочого місця; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

В зв`язку із цим ГУ ПФУ у Волинській області направив запит до ГУ ДСНС України у Запорізькій області щодо надання вказаних документів.

ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що згідно листа ГУ ДСНС України у Запорізькій області на підставі п.3 пп. «в» Постанови № 393 період проходження служби особами рядового і начальницького складу державної пожежної охорони в її підрозділах на атомних електростанціях, не входив до періодів, коли вислуга років для призначення пенсій особам, зараховується на пільгових умовах.

Позивач звернувся із заявою до ГУ ДСНС України у Запорізькій області про надання інформації, а саме - уточнюючу довідку із необхідними відомостями для призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом від 29.06.2021 року ГУ ДСНС України у Запорізькій області повідомлено, що на момент звільнення зі служби в редакції Постанови № 393, період проходження служби особами рядового і начальницького складу державної пожежної охорони в її підрозділах на атомних електростанціях, не входив до періодів, коли вислуга років для призначення пенсій особам зараховується на пільгових умовах.

Апелянт зазначає, що суд не врахував, що відповідач не надав, інформації запитуваної у заяві та усіх необхідних документів із розрахунком календарного та пільгового обчислення стажу з характером виконуваної роботи та списком куди включається даний вид роботи, який належав до шкідливих умов праці та зараховується на пільгових умовах.

Згідно функціональних обов`язків, в дільницю його роботи входило реакторне відділення блоку, яке включає в себе контрольну та герметичну зону, де знаходиться ядерний реактор.

Згідно атестації робочих місць персоналу атомної станції, які працювали на вказаній дільниці вони мають відноситися до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 починаючи з 01.10.1986 по 11.03.1998 проходив службу в підрозділах пожежної охорони УМВС України в Запорізької області на посаді інспектора 22 Воєнізованої пожежної частини по охороні Запорізької АЕС.

Наказом УМВС України в Запорізької області №53 о/с від 12.03.1998 капітан внутрішньої служби ОСОБА_1 був звільнений зі служби через службову невідповідність згідно вимог ст.64 п. «Д» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 pоку № 114.

21.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДСНС України у Запорізькій області з заявою в якої просив надати відомості щодо періоду роботи на посаді, що зараховується до пільгового стажу (з зазначенням років, місяців днів), зайнятість протягом повного робочого дня, посада (із зазначенням дільниці на якій працював), характер виконуваної роботи, відомості про результати атестації робочого місця, інші первинні документи за час виконання роботи.

Листом від 29.06.2021р. № 5301-3966/5305 ГУ ДСНС у Запорізькій області повідомило, що у період з 01.10.1986 року по 11.03.1998 року позивач проходив службу в МВС України. Внутрішня служба осіб рядового та начальницького складу у вищезазначений період регламентувалася Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою КМ України від 29 липня 1991 р. N 114. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», в редакції, що діяла на момент звільнення зі служби, період проходження служби особами рядового і начальницького складу державної пожежної охорони в її підрозділах на атомних електростанціях, не входив до періодів, коли вислуга років для призначення пенсій особам зараховується на пільгових умовах.

Згідно копії трудової книжки позивача вбачається, що у період з 01.10.1986р. по 11.03.1998р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. Вказані обставини підтверджуються також листом ГУ ДСНС у Запорізькій області 29.06.2021р. № 5301-3966/5305.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

згідно положень ст. 114 Закон №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993р. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Також, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За положенням статті 2 Закону (у редакції на час звільнення позивача зі служби) військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.

Відповідно до пункту «б», «г» частини 1 статті 1-2 Закону, (у редакції чинній на час звернення з заявою), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту; особи начальницького і рядового складу державної пожежної охорони, особи начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

За статтею 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції на час звільнення позивача зі служби) право на пенсію за вислугу років мають:

а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше;

б) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

За статтею 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції чинній на час звернення з заявою), пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Особам, які є особами з інвалідністю внаслідок війни, пенсія на визначених у цьому пункті умовах призначається незалежно від віку;

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей";

г) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які займали посади льотного складу та плаваючого складу підводних човнів Збройних Сил не менше 20 років, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Відповідно до положень статті 50 Законом № 2262-XII пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на час звільнення позивач (наказ УМВС України в Запорізької області №53 о/с від 12.03.1998), не досяг необхідного віку визначеного п. «б» статтею 12 Закону № 2262-ХІІ.

Стаття 17 Закон визначає види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

За ч. 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

За ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992р. № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі -Постанова № 393).

Згідно з преамбулою Постанови №393, останній прийнятий відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (з подальшими змінами та доповненнями), який, у свою чергу, визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, ССО, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно керуватися Постановою № 393.

У свою чергу, згідно з Постановою № 393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

Передбачені ст.17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій у відповідності до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Однак, варто зазначити, що таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує із її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Подібної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові 15.12.2021р. у справі №520/11545/19 та від 27.06.2018р.у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021р. у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 14.04.2021р. у справі №480/4241/18) підтримала правову позицію, викладену у постанові від 03.03.2021р. у справі 805/3923/18-а, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом N2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови №393 та з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступила від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Постанови №393 Закону №2262-ХІІ.

Отже, для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач починаючи з 01.10.1986р. по 11.03.1998р. проходив службу в підрозділах пожежної охорони УМВС України в Запорізької області на посаді інспектора 22 Воєнізованої пожежної частини по охороні Запорізької АЕС.

За положенням пункту 3 Порядку № 393 (у редакції на час звільнення позивача зі служби) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: проходження служби у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України військовослужбовцями, які виконують обов`язки з охорони атомних електростанцій, ядерних установок і матеріалів та транспортних засобів під час перевезення ядерного палива та інших радіоактивних речовин.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 393 (у редакції чинній на час звернення з заявою), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту на атомних електростанціях, об`єктах з ядерними установками і матеріалами.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. № 135/13402 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

За унормуванням положень Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з інших соціальних питань затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.09.2018р. № 760 (зареєстровано в Міністерства юстиції України 10.10.2018р. за №1152/32604 (далі - Інструкція №760; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що уповноважені структурні підрозділи це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів (пункт 3 Інструкції № 760).

У пункті 1 розділу ІІ Інструкції № 760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.

Щодо повноважень уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій то такі передбачені у розділі ІІІ Інструкції № 760 за приписами яких останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.

Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Відтак, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач у спірний період проходив службу в органах внутрішніх справ, та звільнився з підрозділу пожежної охорони УМВС України в Запорізької області Воєнізованої пожежної частини по охороні Запорізької АЕС, саме уповноважені структурні підрозділи мають повноваження щодо підготовки та направлення до органів Пенсійного фонду документів для призначення йому пенсії, як на підставі Закону № 2262 так і Закону № 1058 (Порядок № 637).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Разом з цим, оскільки у даному випадку, позивач не звертався до органу на який покладений обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії подання про призначення пенсії, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залучення його у якості відповідача.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року в адміністративній справі №280/11209/21 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року в адміністративній справі №280/11209/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва