Справа № 320/12052/22
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Реви В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про арешт коштів боржника

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2022 через систему «Електронний суд» Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким просило скасувати постанову від 01.11.2022 про арешт коштів боржника на банківському рахунку Філії "135-ДБК" ДПМОУ Укрвійсьбуд" (код ЄДРПОУ-08404501) відкритому у ВАТ "Перший український міжнародний банк" № НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що дії відповідача та спірна постанова є протиправними, оскільки за рішенням суду кошти стягуються з юридичної особи, що виключає звернення стягнення на кошти та майно філії цієї юридичної особи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 р. позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив із того, що спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення у господарській справі, винесеного господарським судом за правилами господарського судочинства, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку господарського судочинства.

Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу на дану ухвалу, в якій зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, внаслідок чого просить скасувати ухвалу та справу повернути до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовано тим, що постановлення судом першої інстанції ухвали про відмову у відкритті провадження призвело до створення перешкоди до реалізації позивачем права на доступ на правосуддя, а тому наявні підстави для її скасування.

Відповідачем надано відзив до апеляційної скарги, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник відповідача до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги з огляду на таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову в цій справі є правомірність прийняття постанови Дарницького відділу ДВС у м. Києві від 01.11.2022, яку винесено на підставі примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №52/803, виданого 20.01.2011, про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в особі 135 Домобудівельного комбінату на користь Відкритого акціонерного товариства Акціонерна компанія Київводоканал залишку боргу в сумі 579 968,48 грн.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції, керувався тим, що спірні правовідносини за своєю правовою природою є господарсько-процесуальними, а відтак даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися у порядку господарської юрисдикції.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною другою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) установлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено у статті 287 КАС України та статті 74 Закону №1404-VIII, з аналізу яких випливає, що рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.

У межах цієї справи позивач оскаржує постанову відповідача щодо арешту на кошти боржника, накладеного у межах виконавчого провадження №69714495, яке було відкрите на підставі наказу Господарського суду міста Києва №52/803, виданого 20.01.2011.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій про те, що ця справа не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

При постановленні даного рішення колегія суддів враховувала висновки Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2022 року у справі № 640/28341/21.

Суд відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду у справах №826/14603/17, №815/7269/15, № 815/6945/16 тощо, адже вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, при цьому обставини цих справ мають істотні відмінності.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Отже, з урахуванням вищевикладеного всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, висновки суду відповідають обставинам у справі, норми процесуального права застосовані з дотриманням положень КАС України, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Повний текст постанови виготовлено 04.04.2023.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про арешт коштів боржника - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель