Справа № 420/47/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/47/22
05 квітня 2023 року м. Одеса

В провадженні Одеського адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Виконавчі листи по справі видані 01.02.2023 року.
В обґрунтування заяви вказано, що Управлінням Державної казначейської служби України у Подільському районі Одеської області виконавчий лист про стягнення судових витрат повернуто стягувачу, в зв`язку з тим, що боржником визначено Подільську міську раду Подільського району Одеської області, яка не обслуговується органами Казначейства (не має розрахункових рахунків). Подільська міська рада є засновником виконавчого комітету Подільської міської ради. Виконавчий комітет є юридичною особою, має гербову печатку та кутовий штамп, рахунок в установах банківської системи України. Виконавчий комітет міської ради вирішує всі питання, які віднесені до його відома Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими законами та нормативними актами, за виключенням тих, які згідно діючого законодавства вирішуються лише на пленарних засіданнях сесій ради.
Таким чином, оскільки Подільська міська рада за організаційно-правовою формою є органом місцевого самоврядування, яка утворює виконавчі органи, то вони, а саме Виконавчий комітет Подільської міської ради, являється бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, використовує кошти боржника, утримує та розпоряджається майном, а тому несе матеріальну відповідальність та відшкодовує збитки.
Керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.
Дослідивши заяву та матеріали справи в частині вказаної заяви, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
Позивач в поданій до суду заяві просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення в частині стягнення з Подільської міської ради Подільського району Одеської області судових витрат, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення цих витрат за рахунок Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області.
При цьому, Виконавчий комітет Подільської міської ради Подільського району Одеської області не був відповідачем у даній справі.
Суд вважає, що заміна боржника на особу, яка не є стороною спірних правовідносин та участі у розгляді справи не приймала призведе до фактичної зміни судового рішення по суті, що не відповідатиме меті застосування правового інституту зміни способу і порядку виконання рішення суду.
Також суд на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.07.2020 року по справі №130/2176/17, згідно якого за аналогічних обставин, ВС дійшов висновку, що шляхом прийняття ухвали про зміну способу та порядку виконання судового рішення зобов`язання боржника покладено на особу - виконавчий комітет міської ради, який з огляду на зміст заявлених вимог, не є стороною спірних правовідносин та, відповідно, участі у розгляді справи не приймав, фактично змінено судове рішення по суті.
Водночас, ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок №845) визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Відповідно до п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Згідно з п.26 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).
Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.
Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету.
Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.
Пунктом 29 Порядку №845 передбачено, що у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.
Якщо боржник, який є одержувачем бюджетних коштів, повідомляє про те, що заборгованість за виконавчими документами не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою, які їх уповноважили виконувати, та надає документи, які це підтверджують, орган Казначейства повертає виконавчі документи стягувачу для стягнення таких коштів через органи виконавчої служби.
Таким чином, законодавством встановлено чіткий порядок безспірного списання коштів з бюджету на виконання рішення суду, в тому числі щодо списання коштів в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Суд вважає, що існування такого порядку нівелює вказану заявником обставину про істотне ускладнення виконання рішення.

Отже, суд вважає що обраний державним виконавцем спосіб виконання судового рішення не узгоджується зі змістом ст.378 КАС України, оскільки надасть штучну перевагу позивачу перед іншими стягувачами, що не відповідає справедливому та неупередженому розгляду справи (стадія виконання рішення суду є завершальною стадією процесу розгляду справи).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Керуючись ст. 241-243, 248, 378 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва