Справа № 520/3428/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 р. Справа № 520/3428/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.08.22 по справі № 520/3428/22

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 273730904 від 30.11.2021р , яким застосовані штрафні санкції за платежем акцизний податок на пальне в розмір 8500 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що ФОП ОСОБА_1 декларації акцизного податку за період з липня 2019 по серпень 2021 року до контролюючого органу за місцем реєстрації (2034 - Московський район м. Харкова) не подавалися, тим самим останнім порушено пункт 223.2 ст. 223 розділу VI Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність з роздрібної реалізації пального. Відповідно до положень ст. 212 ПК України є платником акцизного податку.

В період з липня 2019 року по липень 2021р. позивачем надано засобами електронного телекомунікаційного зв`язку Декларації акцизного податку, що підтверджується копіями квитанцій №2 про прийняття таких декларацій сформованих та надісланих ДФС (ДПС) України, а саме:

- декларація за липень 2019 року надана до ГУ ДФС у Харківській області 15.08.2019р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.08.2019р.);

- декларація за серпень 2019 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 17.09.2019р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.09.2019р.);

- декларація за вересень 2019 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 08.10.2019р. з реєстраційним. № (граничний термін подання 21.10.2019р.);

- декларація за жовтень 2019 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 15.11.2019р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.11.2019р.);

- декларація за листопад 2019 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 19.12.2019р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.12.2019р.);

- декларація за грудень 2019 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 17.01.2020р. з реєстраційним № 3 (граничний термін подання 20.01.2020р.);

- декларація за січень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 20.02.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.02.2020р.);

- декларація за лютий 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 18.03.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.03.2020р.);

- декларація за березень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 15.04.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 21.04.2020р.);

- декларація за квітень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 14.05.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.05.2020р.);

- декларація за травень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 19.06.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 22.06.2020р.);

- декларація за червень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 17.07.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.07.2020р.);

- декларація за липень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 12.08.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.08.2020р.);

- декларація за серпень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 18.09,2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 21.09.2020р.);

- декларація за вересень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 19.10.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.10.2020р.);

- декларація за жовтень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 20.11.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.11.2020р.);

- декларація за листопад 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 18.12.2020р. з реєстраційним № (граничний термін подання 21.12.2020р.);

- декларація за грудень 2020 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 18.01.2021р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.01.2021р.);

- декларація за січень 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 17.02.2021р. з реєстраційним № (граничний термін подання 22.02.2021р.);

- декларація за лютий 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 18.03.2021р. з реєстраційним № (граничний термін подання 22.03.2021р.);

- декларація за березень 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 15.04.2021р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.04.2021р.);

- декларація за квітень 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 19.05.2021 р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.05.2021р.);

- декларація за травень 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 18.06.2021р. з реєстраційним № (граничний термін подання 22.06.2021р.);

- декларація за червень 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 19.07.2021р. з реєстраційним № (граничний термін подання 20.07.2021р.);

- декларація за липень 2021 року надана до ГУ ДПС у Харківській області 19.08.2021 з реєстраційним № (граничний термін подання 20.08.2021р.).

ГУ ДПС у Харківській області було складено Акт про результати камеральної перевірки щодо неподання Декларації акцизного податку від 23.09.2021 року № 16577/20-40-09-04-07/, яким встановлено неподання позивачем до Київської ДПІ (Московський район м. Харкова), в якому останній перебуває на обліку за податковою адресою (місцем проживання) або місцем фізичної особи, декларації акцизного податку платником податку, до якого протягом року не було застосовано штраф за таке порушення за період з липня 2019 по серпень 2021 р.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від № 273730904 від 30.11.2021р , яким застосовані штрафні санкції за платежем акцизний податок на пальне в розмір 8500 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновки відповідача, що викладені а акті перевірки не відповідають обставинам справи, є помилковими, а отже прийняте за такими висновками спірне рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п. 49.1. ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2-1 статті 49 Кодексу встановлено, що платники, визначені підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу, а також платники, які мають діючі (у тому числі призупинену ліцензії на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов`язані за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації незалежно від того, чи провадили такі платники господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно з п. 223.2. ст. 223 ПК України платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну податкову службу України затвердженого Постановою КМУ від 06.03.2019 р. № 227 контролюючими органами є ДПС та її територіальні органи.

Згідно з Постановою КМУ від 28.03.2018р. № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» були реорганізовані територіальні підрозділи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби.

За результатами такої реорганізації на території Харківської області було створено єдиний територіальний орган: Державної фіскальної служби - Головне управління ДФС у Харківській області, який, в свою чергу був реорганізований в Головне управління ДПС у Харківській області відповідно до Постанови КМУ від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби».

Отже, оскільки саме до цього контролюючого органу позивач, на виконання вимог п. 49.21 та пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 ПК України, п. 223.2 ст. 223 ПК України своєчасно в період з липня 2019 року по липень 2021р. надавав засобами електронного телекомунікаційного зв`язку Декларації акцизного податку, що підтверджується копіями квитанцій №2 про прийняття таких декларацій сформованих та надісланих ДФС (ДПС) України, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано зазначив, що висновки відповідача, викладені а акті перевірки не відповідають обставинам справи, є помилковими, а отже прийняте за такими висновками спірне рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги, що ФОП ОСОБА_1 , в порушення п. 223.2 ст. 223 розділу VI, не було подано Декларації акцизного податку за період з липня 2019 по серпень 2021 року саме до контролюючого органу за місцем реєстрації (2034 - Московський район м. Харкова), оскільки чинним законодавством встановлено відповідальність платників податків саме за не подання до контролюючого органу відповідної податкової звітності. При цьому, судом встановлено, що позивач, на виконання вимог п. 49.21 та пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 ПК України, п. 223.2 ст. 223 ПК України своєчасно в період з липня 2019 року по липень 2021р. надавав засобами електронного телекомунікаційного зв`язку Декларації акцизного податку, що підтверджується копіями квитанцій №2 про прийняття таких декларацій. У квитанціях, зокрема, зазначено, що "Документ доставлено до ГУ ДПС у Харківській області... Прийнято пакет...". В свою чергу, доказів не подання позивачем або відмови у прийнятті зазначених декларацій ГУ ДПС у Харківській області, відповідачем не надано. Спірне податкове повідомлення-рішення також винесено ГУ ДПС у Харківській області.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «...підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не було надано до суду достатніх та належних доказів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення відносно позивача.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини та аналіз чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 року по справі № 520/3428/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат (в т.ч. витрат на професійну правничу правову допомогу) по даній справі.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 по справі № 520/3428/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко