Справа № 344/5491/22
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5491/22
Провадження № 2-а/344/22/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ВМ№ 00002371від 08.12.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до оскаржуваної постанови він визнаний винним у тому, що 03.12.2021 близько 14год. 31 хв. він, за адресою Н-09, км 430+200, Львівська обл., керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 12% (5,338 тон) чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.2 ст 1321 КУпАП України.

Відповідно до поданої заяви, позивач заперечує факт порушення ним вимог правил дорожнього руху, вважає, винесення постанови безпідставним на фото не його легковий автомобіль, а вантажний кран, конструктивно легкове авто не може нести таке перенавантаження, вказав що позивачу стало відомо про оскаржуване рішення після встановлення 02.05.2022 на смартфоні додатку «ДіЯ» та виявлення про наявність відносно неї виконавчого провадження №68794974 від 20.04.2022, тому просить поновити строк на оскарження та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не прибули, сторона позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, відповідач та третя особа про причини своєї неявки суд не повідомляли, не скористалися своїм правом на надання відзиву, заперечень чи пояснень по справі.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.

Щодо строків звернення до суду, то слід зауважити таке.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву щодо рішень (постанов) в справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22 жовтня 1996 року в справі «Стаббінс та інші проти Сполученого Королівства» та від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова команія «Юкос» проти Росії»).

Зазначений частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України десятиденний строк визнаний законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Як видно з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2021, яку особисто не отримував, а про наявність якої дізнався 02.05.2022.

Наведене позбавило змоги позивача вчасно отримати оскаржувану постанову і звернутися з позовом до спливу 10-денного строку і доказів зворотнього ані відповідачем, ані третьої особою не представлено (направлення постанови позивачу поштою чи вручення особисто під розпис, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження тощо) і в матеріалах справи такі відсутні.

Беручи наведене вище до уваги та те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України можуть визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та є підтверджені належними доказами, суд вважає за можливе поновити пропущений позивачем строк для звернення до суду з позовом.

Щодо суті спору то необхідно вказати наступне.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.1321 КУпАП.

З оскаржуваної постанови серії ВМ№ 00002371від 08.12.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі вбачається, що позивач визнаний винним у тому, що 03.12.2021 близько 14 год. 31 хв. він, за адресою Н-09, км 430+200, Львівська обл., керуючи транспортним засобом Фольксваген Гольф 4 реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України : навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 12% (5,338 тон) чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.2 ст 1321 КУпАП України.

На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням посадової особи, що розглядає справу, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно до положень ст.245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не погоджується із правомірністю накладення на нього стягнення при винесенні постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно ст.1321 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, а частиною другою цієї статті встановлюється відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом враховується, що доказування вини позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення щодо порушення ПДР України базується на записі з камери wim46.46.

З долучених до матеріалів справи доказів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, зокрема оскаржуваної постанови (а.с. 9), вбачається, що на фото (результатах автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення) зображена вантажна автівка, а не легковий автомобіль Фольксваген Гольф 4, належний позивачу.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що оскаржувана постанова серії ВМ № 00002371 від 08 грудня 2021 року, була винесена без належного з`ясування обставин по справі та всупереч чинному законодавству. Зокрема згідно з постанови випливає, що ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху шляхом перевантаження здвоєних осей транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF 4 1.4 на 12 процентів (5,338 тон), при цьому в даному легковому транспортному засобі конструктивно взагалі не передбачено наявність здвоєних осей, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15-16) повна маса транспорту становить 1, 710 тони, тобто таке перевантаження в 5, 338 тон на ось фактично не можливо, що свідчить про формальний підхід до винесення постанови без належної перевірки вихідних даних, що лягли в основу її складання.

Наданими суду доказами не можливо встановити, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду не надано.

Справа не містить наведення належних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП, а оскаржувана постанова є суперечливою (а.с.9).

Так, у матеріалах справи містяться лише оскаржувана постанова, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1321 КУпАП проте, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП, відповідач не надав.

Наведене обставина на думку суду обґрунтовано ставить під сумнів наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

Розподіл судових витрат провести у відповідності до положень ст. 132-134 КАС України згідно до наданих копій підтверджуючих документів.

На підставі викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 1321, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВМ №00002371від 08.12.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 1321 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ 3981845, м. Київ, просп. Перемоги, 14, індекс 01035) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) 3000,00 грн. витрат по оплаті за надання правової допомоги.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ 3981845, м. Київ, просп. Перемоги, 14, індекс 01035) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) - 992.40 грн. понесених витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло