Справа № 380/14039/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

03 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та заяву відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) 07.10.2022 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі відповідач, ГУ МВС України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати з 10.08.2022;

- стягнути з відповідача заробітну плату у розмірі грошового забезпечення слідчого Слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області до прирівняної посади поліцейського «слідчого», враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах установлених законодавством за період з 10.08.2021 по день винесення судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2023 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №380/14039/22 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду від 26.01.2023 залишення позовної заяви без розгляду, послався на правову позицію Верховного Суду, сформовану у постанові від 11.02.2021 у справі №140/2046/19, яка полягає у такому.

Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, немає безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатися можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку у разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнання судом неповажними.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.02.2023 справу передано для розгляду судді Хомі О.П.

Ухвалою від 07.02.2023 справу прийнято до провадження. Підготовче засідання призначено на 28.02.2023.

Відповідачем 10.03.2023 (вх. №4542 ел) подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем місячного строку звернення до суду.

Позивачем 21.03.2023 (вх. №5325ел) подано клопотання про розгляд справи без його участі та закриття підготовчого засідання у справі та призначення справи до судового розгляду по суді.

Ухвалою від 21.03.2023 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтями 123, 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), була залишена без руху.

Позивачу пропонувалося усунути зазначені в ухвали недоліки шляхом подання протягом п`яти днів з дня отримання ухвали заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску.

На виконання вимог ухвали від 21.03.2023 позивачем надіслано 27.03.2023 заяву про поновлення пропущеного строку.

В заяві позивач вказує, що на дату подання позову він не був звільнений з посади слідчого Слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління ГУ МВС України, тому не пропустив строк звернення, оскільки передбачені частиною другою статті 233 КЗпП України строки настають після звільнення. Оскільки протиправна бездіяльність ГУ МВСУ у Л/о по нарахуванню та виплаті позивачу заробітної плати є триваючою з 10.08.2021, то початок перебігу строку на її оскарження відкладається.

Розглядаючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до суду визначені статтею 123 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Предметом позову є поведінка відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати з 10.08.2021.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові в справі №380/2355/20 від 28.05.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №380/3419/20, залишеним без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2022, позов ОСОБА_1 до ГУ МВС у Л/о, ГУ НП у Львівській про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання до вчинення дій задоволено частково шляхом:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУ МВСУ у Л/о від 27.03.2020 №1263 о/с про звільнення ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил за п. 64 «г» через скорочення штатів;

- зобов`язано ГУ МВСУ у Л/о вжити заходи щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 ;

- стягнуто із ГУ МВСУ у Л/о на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 96 338 грн.

Рішення від 09.08.2021 у справі №380/3419/20 набрало законної сили 21.10.2021.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №380/3419/20, ліквідаційною комісією ГУ МВСУ у Л/о видано наказ «Про виконання рішення суду» від 09.11.2021 №1304о/с, яким скасовано наказ ГУ МВСУ у Л/о від 27.03.2020 №1263 о/с про звільнення ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил за п. 64 «г» через скорочення штатів; нараховано та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 96 338 грн.

Вжито заходи щодо обов`язково працевлаштування ОСОБА_1 та скеровано відповідні листи до ГУ НП у Л/о та Львівського обласного центру зайнятості.

Наказ «Про виконання рішення суду» від 09.11.2021 №1304о/с ГУ МВСУ у Л/о надіслано позивачу супровідним листом від 10.11.2021 №4469/05/13-2021.

Цей наказ не містить жодних відомостей ані щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, ані щодо нарахування йому заробітної плати.

Ба більше, скерування листів до ГУ НП у Л/о та Львівського обласного центру зайнятості як вжиття заходів щодо обов`язково працевлаштування ОСОБА_1 свідчать, що відповідач не нараховував такому заробітну плату.

Вказане дає підстави стверджувати, що про порушення свого права щодо не нарахування та не виплати відповідачем заробітної плати з 10.08.2021 позивач дізнався саме з наказу «Про виконання рішення суду» від 09.11.2021 №1304о/с та зумовлює висновок суду про те, що днем, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав є день отримання ним цього наказу.

Жодних доказів на підтвердження неможливості звернення до суду з цим позовом після ознайомлення з наказом «Про виконання рішення суду» від 09.11.2021 №1304о/с, позивачем не наведено та не подано.

Викладене в сукупності свідчить про те, що позовна заява про стягнення заробітної плати подана з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Посилання позивача на статтю 233 КЗпП України підлягають відхиленню, оскільки спеціальні строки для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби передбачені частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Жодних обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивачем не наведено та судом не встановлено, тому суд не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Судом також враховано підстави скасування Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвали від 22.11.2022 про залишення позовної заяви без розгляду у цій справі.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Ураховуючи, що про порушення свого права позивач дізнався з наказу «Про виконання рішення суду» від 09.11.2021 №1304о/с, а з даним позовом звернувся шляхом направлення такого через електронний суд 07.10.2022, тобто майже через рік, суд дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, тому таке підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 122, 123, 183, 240, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовити повністю.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заробітної плати, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.П. Хома