Справа № 460/528/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2023 року м. Рівне №460/528/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"
доОфісу великих платників податків Державної податковї служби
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» (далі по тексту позивач, ПрАТ «Рівнеазот») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі по тексту відповідач, Офіс великих платників податків Державної податкової служби) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 № Ю-258-11 на суму 103075690,17 грн., у тому числі: 103050830,64 грн. недоїмка, 24859,53 грн. штрафи.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана вимога сформована відповідачем на підставі даних особової картки платника податків по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі по тексту єдиний внесок) станом на 30.11.2019. При цьому, при формуванні оскаржуваної вимоги, як і у випадку з формуванням попередньої вимоги від 04.11.2019 №Ю-258-11, в порушення положень Закону України №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту Закон №2464-VI), було включено у вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ю-258-11 заборгованість зі сплати єдиного внеску, на підставі якої формувалися оскаржувані на час формування попередні вимоги від 15.01.2018, 14.02.2018, 15.05.2018, 13.06.2018, 13.08.2018, 11.10.2018, 08.05.2019, 04.09.2019, 03.07.2019, 13.08.2019, 10.09.2019, 07.10.2019, 04.11.2019 №Ю-258-11, що була неузгодженою, а тому не могла стати підставою для прийняття. Тобто на момент формування оскаржуваної вимоги про сплату боргу не відбулося узгодження сум недоїмки зі сплати єдиного внеску, визначених у попередніх вимогах внаслідок їх оскарження позивачем, а тому обов`язок зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано ним повністю та належним чином. Крім цього вказує, що оскаржувана вимога про сплату боргу є виконавчим документом, яка сформована відповідачем на всю суму недоїмки станом на 30.11.2019, котра включає і суми недоїмки за попередніми оскаржуваними вимогами, що може призвести до направлення на виконання у виконавчу службу вимог за однією заборгованістю і, як наслідок подвійного її стягнення. ПрАТ «Рівнеазот» зауважує, що з огляду на обставини, які унеможливлювали виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску (арешт коштів згідно ЗВП №55154344, ВП №57556013) ДП «Хімік» здійснювало сплату єдиного внеску від імені ПрАТ «Рівнеазот», але за рахунок ТОВ ДП «Хімік». Отже, позивач вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для формування і направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 03.12.2019, оскільки на дату формування оскаржуваної вимоги борг за сплати єдиного внеску взагалі був відсутній. Просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою судді від 04.02.2020 позовна заява залишалася без руху. Позивач у вказаний судом строк допущені недоліки усунув, відтак ухвалою від 24.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Підготовче засідання у справі призначено на 11.03.2020, яке відкладено до 01.04.2020.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву. Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що відповідно до частини 9 статті 25 Закону №2464-VI, передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Таким чином, сплата ДП «Хімік» єдиного внеску від імені ПрАТ «Рівнеазот», але за рахунок ТОВ ДП «Хімік» суперечить вимогам вказаної вище статті Закону. Відтак, відповідач зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 03.12.2019 була винесена правомірно, а отже підстав для її скасування та задоволення позову немає.

Позивач подав відповідь на відзив в якому з посиланням на норми чинного законодавства наводить аргументи, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач, заперечень на відповідь на відзив не подав.

01.04.2020 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Нор У.М. у період з 24.03.2020 по 02.04.2020 у додатковій соціальній оплачуваній відпустці (наказ від 17.03.2020 № 83-від) та 03.04.2020 у щорічній оплачуваній відпустці (наказ від 31.03.2020 № 102-від), відтак підготовче судове засідання відкладено до 06.05.2020.

06.05.2020 судовий розгляд не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Нор У.М. у період з 04.05.2020 по 08.05.2020 у щорічній оплачуваній відпустці (наказ від 22.04.2020 № 128-від), відтак підготовче судове засідання відкладено до 03.06.2020.

Протокольною ухвалою від 03.06.2020 підготовче засідання закрито, призначено розгляд справи по суті на 23.06.2020.

23.06.2020 судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді, підготовче судове засідання відкладено до 22.07.2020.

Протокольною ухвалою від 22.07.2020 розгляд справи відкладено до 12.08.2020.

11.08.2022 від Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання про заміну сторони (відповідача) правонаступником згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893.

Згідно зі ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права було ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 утворено територіальні органи Державної податкової служби як її відокремлені підрозділи, зокрема Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, які з 1 січня 2021 року розпочали здійснення повноважень та функцій територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються.

Відповідно до положення про Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі ДПС).

Міжрегіональне управління є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС () у відповідних сферах діяльності.

Враховуючи викладене, суд допускає процесуальну заміну відповідача відповідно до частини першої ст. 52 КАС України.

11.08.2020 від ПрАТ «Рівнеазот» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішеннями у справах №1740/2147/18, №817/1046/18, №460/2546/18, №460/3271/19, №460/117/20 за позовом ПрАТ «Рівнеазот» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2018, від 14.02.2018, від 13.08.2018, від 10.09.2019, від 04.11.2019 №Ю-258-11.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 провадження в адміністративній справі №460/528/20 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №1740/2147/18, №817/1046/18, №460/2546/18, №460/3217/19, №460/117/20.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 поновлено провадження у справі №460/528/20. Судове засідання у справі призначено на 25.08.2022, яке відкладено за клопотанням позивача до 14.09.2022.

Протокольною ухвалою від 14.09.2022 розгляд справи відкладено до 05.10.2022, з огляду на заявлене відповідачем клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у задоволенні клопотання Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про закриття провадження у справі за позовом ПрАТ «Рівнеазот» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 № Ю-258-11 відмовлено. В судовому засіданні оголошено перерву до 12.10.2022.

12.10.2022 судовий розгляд не відбувся у зв`язку із заявленими клопотаннями представника позивача та відповідача про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено до 26.10.2022, що не відбувся з огляду на тимчасову непрацездатність головуючого судді, розгляд справи відкладено до 16.11.2022.

До початку судового засідання 16.11.2022 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено до 07.12.2022.

До початку судового засідання 07.12.2022 представник позивача та представник відповідача подали клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено до 21.12.2022.

В судовому засіданні 21.12.2022 оголошено перерву до 31.01.2023.

Протокольною ухвалою 31.01.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.02.2023.

До початку судового засідання 07.02.2023 представник позивача та представник відповідача подали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Враховуючи подані клопотання та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив за можливе розглянути справу №460/528/20 в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 13.11.1995; види діяльності за КВЕД: виробництво добрив і азотних сполук; виробництво електроенергії; торгівля електроенергією; організація будівництва будівель; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; загальна медична практика. ПрАТ Рівнеазот є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановами заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 18.06.2015 та головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.07.2015, накладено арешти на кошти, які містяться на рахунках ПрАТ «Рівнеазот», що позбавляло позивача можливості здійснити сплату єдиного внеску з свого банківського рахунку відповідно до приписів частин 7, 8 статті 9 Закону №2464-VI.

З метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску, за період з червня по вересень 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Рівнеазот» та Дочірнім підприємством «Хімік» ПрАТ «Азот» укладено Договір доручення №05.15 від 29.05.2015 (далі по тексту Договір доручення). Відповідно до пункту 1.1 Договору доручення Повірений (ДП «Хімік» ПрАТ «Азот») в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується за рахунок Довірителя (ПрАТ «Рівнеазот») виконувати грошові зобов`язання, деталізований зміст яких визначається у додатках.

На виконання підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору доручення, позивачем видано довіреність №748-юв від 11.06.2015, якою уповноважено ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» вчиняти наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені ПрАТ «Рівнеазот»: нотаріальні послуги, податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, аліменти, заробітну плату, інші утримання з заробітної плати, пенсії, оплату листків непрацездатності, виплати заробітної плати за період відпустки, компенсацію середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, відрахування від ФОП, кошти на господарські потреби, на відрядження, супутні банківські комісії.

На виконання вимог Договору доручення та у відповідності до повноважень згідно з довіреністю, ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» формувало та подавало на виконання банківських установ платіжні доручення із зазначенням призначення платежу «нарахована сума ЄВ». ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» сплачено єдиний внесок від імені та за рахунок ПрАТ «Рівнеазот» на підставі Договору доручення №05.15 від 29.05.2015 та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Перераховані ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» від імені та за дорученням ПрАТ «Рівнеазот» грошові кошти в рахунок оплати сум платежів єдиного внеску були прийняті контролюючим органом як належні; останній не мав жодних зауважень та не направляв жодних повідомлень позивачу про те, що перераховані кошти не можуть бути прийняті як сплата єдиного внеску за вказаний період, а також не повідомляв позивача про виникнення недоїмки за платежем «суми єдиного внеску». Лише в листопаді 2015 на адресу позивача надійшов лист Міжрегіонального головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників №25588/10/28-10-20-4-20 від 18.11.2015, в якому зазначалось, що на адресу Центрального офісу надійшов лист Державної фіскальної служби від 12.11.2015 про порушення вимог Закону України №2464-VI, а саме, що у період з липня по вересень 2015 року ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» здійснило сплату єдиного внеску на загальну суму 20685499 грн. за ПрАТ «Рівнеазот», а тому кошти сплачені ДП «Хімік» ПрАТ «Азот», перекинуто з інтегрованої картки платника податку (ІКПП) ПрАТ «Рівнеазот» на ІКПП «Нез`ясовані платежі», в результаті чого в ІКПП платника ПрАТ «Рівнеазот» виникла недоїмка у розмірі 11870891,55 грн..

Контролюючим органом сформовано першу Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 №Ю-258-11, та в подальшому були сформовані усі інші податкові вимоги.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 у справі №817/85/16 позовні вимоги ПрАТ «Рівнеазот» про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 №Ю-258-11 (перша вимога) залишено без задоволення.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі №817/85/16, апеляційну скаргу ПрАТ «Рівнеазот» задоволено; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 у справі №817/85/16 скасовано; прийнято нову постанову, якою позов ПрАТ «Рівнеазот» задоволено повністю; визнано протиправною вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників податків №Ю-258-11 від 07.12.2015 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 16821411,33 грн. (перша вимога).

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені позивача повіреним на підставі договору доручення, довіреності та договору про поворотну фінансову допомогу і внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 у справі №817/85/16 касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників податків залишено без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 без змін.

Постановою Верховного суду від 25.01.2019 у справі №817/85/17 (адміністративне провадження №К/9901/22068/18) у задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 відмовлено.

Таким чином, судами установлено протиправність першої сформованої за даним фактом вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2015 №Ю-258-11.

У подальшому, контролюючий орган формував нові вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску за таким же порядковим номером Ю-258-11, які оскаржувалися позивачем у судовому порядку.

При цьому, судами встановлено, що всупереч положень п. 4.1 Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 452 від 09.09.2013, поточні платежі ПрАТ «Рівнеазот» зі сплати єдиного внеску здійснені у жовтні-грудні 2015 року та січні-квітні 2016 року Міжрегіональне ГУ ДФС Центральний офіс з ОВП відносило в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимозі №Ю-258-11 від 07.12.2015. При цьому, на підставі самостійно поданих позивачем звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, відповідачем фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період. Тобто, попри спірність суми недоїмки визначеної у вимозі №Ю-258-11 від 07.12.2015 і незважаючи на те, що вказана вимога була оскаржена у передбачені законом строки і в адміністративному і у судовому порядку, в порушення положень Порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПрАТ «Рівнеазот» платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом, взагалі відсутня, оскільки зобов`язання зі сплати єдино внеску за червень-вересень 2015 року своєчасно та в повному обсязі виконані ПрАТ «Рівнеазот». Внаслідок того, що поточні платежі ПрАТ «Рівнеазот» зараховувались в рахунок погашення недоїмки визначеної у вищевказаних вимогах, виникала нова заборгованість по поточних зобов`язаннях.

Не зважаючи на відповідні судові рішення, по особовому рахунку позивача на момент виникнення спірних правовідносин та на дату звернення до суду з даним позовом продовжувала обліковуватися недоїмка зі сплати єдиного внеску, що, зокрема, підтверджується даними інтегрованої картки платника податків ПрАТ «Рівнеазот».

18.10.2018 постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. у ЗВП №55154344 про арешт коштів боржника, накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ПрАТ «Рівнеазот», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

З метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску, 18.02.2019 між ПрАТ «Рівнеазот» (далі - Довіритель) та ТОВ «Хім-Трейд» (далі - Повірений) укладено Договір доручення №134, згідно з п.1.1.- 1.2. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання (перелік юридичних дій), порядок виконання та інші вказівки передбачаються Сторонами і додатках до Договору. Виконані грошові зобов`язання, вчиненні Повіреним на виконання цього Договору та/або прийняття Повіреним виконання грошових зобов`язань від інших осіб на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки Довірителя.

На виконання вказаного договору позивачем видано Довіреність №3723-ю від 20.02.2019, якою уповноважено ТОВ «Хім-Трейд» вчиняти від імені ПрАТ «Рівнеазот» дії згідно Договору доручення №134 від 18.02.2019, зокрема: сплачувати (перераховувати) від імені ПрАТ «Рівнеазот» єдиний соціальний внесок.

Тобто, внаслідок арешту рахунків позивача, сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «Рівнеазот» його Повіреним відповідно до Договору доручення від 18.02.2019 №134 та довіреності від 20.02.2019 №3723-ю ТОВ «Хім-Трейд», що підтверджується звітом ПрАТ «Рівнеазот» по єдиному внеску за жовтень 2019 року та платіжними дорученнями, що містяться в матеріалах справи.

У графі «призначення платежу» у долучених платіжних дорученнях вказано, що оплата здійснювалась від імені ПрАТ «Рівнеазот».

Судом також встановлено, що листом від 13.02.2018 №6807/10/28-10-41-03-10 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звертався до позивача з вимогою про надання завірених копій документів по договорам доручення щодо сплати сум єдиного соціального внеску за період 2016-2017 роки та повідомив про необхідність надання аналогічних завірених копій документів в подальшому.

Так, ПрАТ «Рівнеазот» листом від 20.11.2019 №3149 повідомив Офіс великих платників податків Державної податкової служби, що ПрАТ «Рівнеазот» в жовтні 2019 року єдиний соціальний внесок сплачував через підприємство ТОВ «Хім-Трейд» згідно договору доручення №134 від 18.02.2019 та довіреністю №3723-ю від 20.02.2019 на суму 8437133,04 грн., що підтверджено платіжними дорученнями.

Окрім зазначеного, за результатами проведення перевірки ПрАТ «Рівнеазот» складено акт №12/28-10-52-12/05607824 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Рівнеазот» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016р. по 31.03.2019р., валютного за період з 01.04.2016р. по 31.03.2019р. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.03.2019р., іншого законодавства за період з 01.04.2016р. по 31.03.2019р.». На підставі зазначеного акту перевірки №12/28-10-52-12/05607824 від 21.10.2019 прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- на суму 49719,06 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30.10.2019 на суму 859,53, що сплачені ПрАТ «Рівнеазот» відповідно до долучених до матеріалів справи платіжних доручень №64671 від 31.10.2019 та №64670 від 31.10.2019.

Доказів зарахування таких платежів в рахунок сплати єдиного внеску позивача матеріали справи не містять.

03.12.2019 року Офісом великих платників податків Державної податкової служби виставлено ПрАТ «Рівнеазот» вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11, згідно з якою станом на 30.11.2019 у товариства існує заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 103050830,64 грн..

За результатами адміністративного оскарження Державна податкова служба України прийняла рішення від 17.01.2020 №2190/6/99-00-08-06-01 про результати розгляду скарги, у якому зазначено, що за обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості скаржника станом на 30.11.2019 становить 103050830,64 грн. на підставі чого сформовано оскаржувану вимогу. За таких обставин, вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ю-258-11 залишити без змін, а скаргу ПрАТ «Рівнеазот», - без задоволення.

Підставою винесення вказаної вимоги став висновок контролюючого органу про порушення позивачем статті 25 Закону №2464-VI , обумовлений знову ж таки тим, що сплата єдиного внеску здійснювалась не ПрАТ «Рівнеазот», а третьою особою ТОВ «Хім-Трейд».

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення Вимоги №Ю-258-11 від 03.12.2019, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі по тексту Закон №2464-VI) та Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі по тексту Інструкція №449).

За приписами статті 1 вказаного Закону України №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 4 цього Закону №2464-VI установлено, що платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

А в силу вимог абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною 7 статті 9 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. А частиною 8 цієї статті, - що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу IV Інструкції №449 закріплено правило, згідно якого, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь).

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 цього ж розділу, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Аналогічне положення передбачене і частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI.

Таким чином, ПрАТ «Рівнеазот», як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не міг ухилитися від сплати єдиного внеску не зважаючи на те, що на всі кошти, які містяться на рахунках ПрАТ «Рівнеазот», накладено арешт. Однак, у зв`язку з такими обставинами, останнє було позбавлене можливості здійснити сплату єдиного внеску зі свого банківського рахунку, що і стало підставою для вжиття заходів спрямованих на виконання свого обов`язку щодо сплати податку, шляхом укладення між ПрАТ «Рівнеазот» і ТОВ «Хім-Трейд» договору доручення №134 від 18.02.2019 та оформлення довіреності №3723-ю від 20.02.2019.

При цьому, суд відхиляє доводи контролюючого органу про те, що перерахування повіреними ТОВ «Хім-Трейд» грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя позивача, суперечить положенням частини 9 статті 25 Закону №2464-VI.

В розумінні Цивільного кодексу України передача обов`язків щодо сплати є нічим іншим, як переведенням боргу, і здійснюється шляхом заміни боржника у зобов`язанні за правилами статей 520-521 Цивільного кодексу України, тобто шляхом укладення відповідного правочину, на укладення якого необхідна згода кредитора.

ПрАТ «Рівнеазот» такої угоди з ТОВ «Хім-Трейд» не укладало і жодних доказів зворотного суду не надано.

Також за правилами статті 528 Цивільного кодексу України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

При цьому, суду також не надано жодного доказу тому, що ПрАТ «Рівнеазот» поклало виконання свого обов`язку по сплаті єдиного внеску на ТОВ «Хім-Трейд».

Договір доручення №134 від 18.02.2019 не може розглядатися, ні як угода про переведення боргу, ні як покладення ПрАТ «Рівнеазот» на ТОВ «Хім-Трейд» своїх обов`язків по сплаті єдиного внеску, позаяк в такому випадку ТОВ «Хім-Трейд» вчиняло певні юридичні дії не від свого імені, а від імені та за рахунок довірителя, тобто ПрАТ «Рівнеазот». А тому платником єдиного внеску як було так і залишилося ПрАТ «Рівнеазот».

Так, відповідно до частини 1 статті 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Частиною другою цієї статті, договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

А згідно зі статтею 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до наведеного вище, правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки не повіреного, а саме довірителя, а тому повірений жодних цивільних прав та обов`язків за правочинами, які він вчинив на виконання договору доручення, не набуває.

Отже, сплата єдиного внеску повіреним не є передачею платником єдиного внеску своїх зобов`язань по його сплаті третій особі.

Більше того, відповідно до п. 6.1 Договору доручення №134 від 18.02.2019, Довіритель ПрАТ «Рівнеазот» відшкодовує Повіреному ТОВ «Хім-Трейд» фактично підтверджені витрати, пов`язані з виконанням доручення згідно рахунків, виставлених Повіреним.

Отже, ТОВ «Хім-Трейд», перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені ПрАТ «Рівнеазот», а не як самостійний платник.

Таким чином, у випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті Законі №2464-VI щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим Законом способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.

Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 25.01.2019 по справі №817/85/16, від 06.02.2020 по справі №812/1281/17, від 06.02.2020 по справі №817/110/16.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 розділу VI Інструкції №449 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 Розділу VІ Інструкції №449 (чинної на момент спірних правовідносин) визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

У пункті 4 розділу IV Інструкції №449 зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення суми боргу.

Оскільки, сума єдиного внеску за період з червня по вересень 2015 року була сплачена повіреним ДП «Хімік» ПрАТ «Азот» у повному обсязі, то обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно. Правомірність прийнятих на цих підставах рішень, неодноразово були предметом судових розглядів, за результатами яких, відповідні рішення контролюючого органу визнавалась протиправними та скасовувались судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Варто наголосити, що відповідно до п. 4.1. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №452 від 09.09.2013, скарга на вимоги та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу подана з дотриманням порядку і строків, визначених пунктом 2.3 розділу II та пунктом 3.1 розділу IІІ цього Порядку, зупиняє строки їх сплати до винесення рішення органом доходів і зборів вищого рівня або дня набрання судовим рішенням законної сили. Аналогічні положення збереженні також і у Порядку розгляду податковими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №1124 від 09.12.2015, що набрав чинності з 23.02.2016.

Враховуючи те, що перша вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 07.12.2015, як і усі наступні вимоги під тим самим порядковим номером були оскаржені у судовому порядку, відповідач безпідставно змінював призначення здійснених ПрАТ «Рівнеазот» платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судовими рішеннями по справах, зокрема, №817/110/16, №817/299/16, №817/902/16, №817/845/17, №817/1046/18, №817/1135/17, №817/1496/17, №817/1671/17, №817/1895/17, №817/2265/17, №817/386/18, №817/1046/18, №817/1607/18, №817/1608/18, №1740/2036/18, №1740/2147/18, №1740/2312/18, №460/2546/18, №460/2835/18, №460/3115/18, №460/98/19, №460/626/19, №460/741/19, №460/1054/19, №460/1275/19, №460/1640/19, №460/1792/19, №460/2099/19, №460/2590/19, №460/3271/19, №460/3834/19, №460/117/20 відсутня.

Судом встановлено, що сума єдиного внеску за жовтень 2019 року була сплачена повіреним ТОВ «Хім-Трейд» у повному обсязі, а отже обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент формування оскаржуваної вимоги від 03.12.2019 №Ю-258-11, до останньої було включено заборгованість зі сплати єдиного внеску, на підставі якої формувалися оскаржувані попередні вимоги від 15.01.2018, 14.02.2018, 15.05.2018, 13.06.2018, 13.08.2018, 11.10.2018, 08.05.2019, 04.06.2019, 03.07.2019, 13.08.2019, 10.09.2019, 07.10.2019, 04.11.2019 №Ю-258-11. Однак, як вбачається з вищевикладеного, грошові зобов`язання по єдиному внеску, включені до вимог від 15.01.2018, 14.02.2018, 15.05.2018, 13.0.2018, 13.08.2018, 11.10.2018, 08.05.2019, 04.06.2019, 03.07.2019,13.08.2019, 10.09.2019, 07.10.2019, що є неузгодженими, а тому не могли стати підставою для прийняття нової вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ю-258-11.

Суд зауважує, що відповідно до п. 6 розділу VІ Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі; орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки); вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом у день набрання судовим рішенням законної сили; борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу, - у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, що набрали законної сили, зокрема, по справах №817/110/16, №817/299/16, №817/902/16, №817/845/17, №817/1046/18, №817/1135/17, №817/1496/17, №817/1671/17, №817/1895/17, №817/2265/17, №817/386/18, №817/1046/18, №817/1607/18, №817/1608/18, №1740/2036/18, №1740/2147/18, №1740/2312/18, №460/2546/18, №460/2835/18, №460/3115/18, №460/98/19, №460/626/19, №460/741/19, №460/1054/19, №460/1275/19, №460/1640/19, №460/1792/19, №460/2099/19, №460/2590/19, №460/3271/19, №460/3834/19, №460/117/20 підтверджується скасування частини з попередніх вимог про сплату (недоїмки) з єдиного внеску як протиправних та відсутність суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, що була включена до оскаржуваної у даній справі вимоги від 03.12.2019 №Ю-258-11.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд дійшов висновку, оскаржувана вимога №Ю-258-11 від 03.12.2019 є такою, що сформована протиправно, а саме за рахунок неправомірних дій відповідача по невірному відображенню в інтегрованій картці платника позивача, нарахованих та сплачених ним платежів зі сплати єдиного внеску.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що на момент розгляду справи відсутній предмет спору, оскільки 17.12.2019-18.12.2019 відбулося зарахування коштів на рахунок позивача по сплаті єдиного внеску, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків; відповідач вказує, що на момент розгляду справи за позивачем вже не обліковується будь-яка недоїмка зі сплати єдиного внеску, а тому предмет спору відсутній через відкликання оскаржуваної вимоги.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції №449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції №449 визначено, що у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити їх у звітності, що подається платником до податкових органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За правилами пункту 3 розділу VI Інструкція №449, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Відповідно до пункту 6 розділу VI Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

- сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

- податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

- вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом у день набрання судовим рішенням законної сили;

- борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 або іншими положеннями Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу,- у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 або іншого положення Закону;

- є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі,- у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Відповідач вказує, що оскаржувана вимога №Ю-258-11 від 03.12.2019 є відкликаною, оскільки 17.12.2019-18.12.2019 відбулося зарахування усієї суми обліковуваної недоїмки по сплаті єдиного внеску, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржувана Вимога №Ю-258-11 від 03.12.2019 не може вважатися відкликаною, оскільки 17.12.2019-18.12.2019 платник податків не здійснював жодного зарахування коштів на рахунок єдиного внеску. Таке зарахування здійснене контролюючим органом самостійно.

Інструкція №449 чітко визначає підстави, за яких вимога про сплату боргу вважається відкликаною.

Зважаючи на норму Інструкції №449, відповідно до якої вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки), у даному випадку податковий орган був зобов`язаний скасувати оскаржувану вимогу шляхом прийняття відповідного рішення.

Судом встановлено, що такого рішення податковий орган не приймав, при цьому, лист від 21.12.2019 №19524/10/28-10-52-17 не може слугувати доказом відкликання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 03.12.2019.

Відтак, оскаржувана Вимога №Ю-258-11 від 03.12.2019 підлягає правовій оцінці по суті.

Анологічне правозастосування викладене у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №806/1802/16 (провадження №К/9901/17852/18).

Таким чином, позивач довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірність його дій.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ю-258-11 в порядку статті 77 КАС України, а тому порушені права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в сумі 21020,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №74250 від 06.02.2020.

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в зазначеній сумі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (35331, Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Штейнгеля барона, буд. 139А, ) до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79028, місто Львів, вулиця Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП 44045187) про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ю-258-11 від 03.12.2019 на суму 103 075 690,17 грн..

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (35331, Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Штейнгеля барона, буд. 139А, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79028, місто Львів, вулиця Стрийська, 35, код ЄДРПОУ ВП 44045187) судовий збір у сумі 21020,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (вул.Штейнгеля барона, буд.139 А,с.Городок,Рівненський район, Рівненська область,35331, ЄДРПОУ/РНОКПП 05607824)

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної податковї служби (вул. Дегтярівська, 11 Г,м. Київ,04119, ЄДРПОУ/РНОКПП 43141471)

Повний текст рішення складений 04 квітня 2023 року

Суддя У.М. Нор