Справа № 524/12039/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 квітня 2023 р.Справа № 524/12039/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.03.2022 по справі № 524/12039/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 БПП № 4 УПП у Дніпропетровській області ДПП НПУ Королюка Олега Сергійовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.03.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 БПП № 4 УПП у Дніпропетровській області ДПП НПУ Королюка Олега Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено.

05.10.2022 Департамент патрульної поліції подав до Другого апеляційного адміністративного суду через систему "Електронний суд" апеляційну скаргу на зазначене рішення, яка зареєстрована 22.11.2022.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 витребувано з Крюківського районного суду м. Кременчука справу № 524/12039/21, яка передана судді-доповідачу до розгляду 04.04.2023.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог зазначеного клопотання заявник посилається на той факт, що ним вже подавалася на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука по цій справі апеляційна скарга, однак скарга судом апеляційної інстанції ухвалою від 14.09.2022 повернулася заявнику згідно з п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, оскільки не була підписана особою, яка її подала. Копія зазначеної ухвали про повернення апеляційної скарги отримана заявником 26.09.2022, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Управління за № 5522. Беручи до уваги вимоги ст. 286 КАС України щодо строків апеляційного оскарження, а також той факт, що пропущення встановленого строку на подання апеляційної скарги відбулось з підстав, незалежних від волевиявлення чи дій відповідача, право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції реалізовано у встановлений законом строк шляхом подання первісної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення суду (строк, встановлений ст. 286 КАС України), а також, що повторна апеляційна скарга подана заявником протягом десяти днів з моменту отримання апелянтом ухвали суду про повернення апеляційної скарги, заявник вважає, що процесуальний строк на подання цієї апеляційної скарги пропущений скаржником з поважних причин, та на підставі ст. 295 КАС України просить суд про поновлення пропущеного процесуального строку.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є оскарження позивачем рішення відповідача у справі про адміністративне правопорушення.

Приписами ст. 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Колегія суддів зазначає, що ст. 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України строки на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Водночас, ст. 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і на відміну від правил, установлених статтею 270 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачений статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.

Таку сталу правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 по справі № 500/6596/17, від 21.02.2020 по справі № 640/4915/19, від 11.06.2020 по справі № 640/3859/19, від 23.12.2021 по справі № 640/26945/20.

Суд зазначає, що оскільки статтею 286 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 КАС України), а тому строк, протягом якого особа, відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Матеріалами справи підтверджений факт подання Департаментом патрульної поліції первісної апеляційної скарги на електронну адресу суду 13.04.2022.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 зазначена апеляційна скарга була повернута скаржнику згідно з п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, оскільки не була підписана особою, яка її подала.

В свою чергу, як убачається з матеріалів справи, вдруге з апеляційною скаргою Департамент патрульної поліції звернувся лише 05.10.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що Департаменту патрульної поліції було достеменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується, але не дотримано порядку при первинному поданні апеляційної скарги 13.04.2022, а саме, не підписано скаргу особою, яка її подала, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України стало підставою для її повернення.

Та обставина, що Департамент патрульної поліції вже звертася з апеляційною скаргою (яку було повернуто згідно з п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України) не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки не дотримання порядку при первинному поданні апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18), право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

В контексті наведеного, зважаючи на положення вказаних правових норм законодавства, невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та, як наслідок, повернення заявнику апеляційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 05.08.2020 по справі № П/808/182/14 (К/9901/16221/20).

Отже, наведена причина пропуску строку оскарження рішення не може бути визнана поважною та слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилання заявника на те, що копія ухвали про повернення апеляційної скарги отримана ним лише 26.09.2022, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Управління за № 5522, а тому повторна апеляційна скарга подана заявником протягом десяти днів з моменту отримання апелянтом ухвали суду про повернення апеляційної скарги, спростовуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що апелянтом у справі як при первісному поданні апеляційної скарги, так і при повторному є Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ).

З поданої представником Департаменту патрульної поліції ухвали від 14.09.2022 про повернення первісної апеляційної скарги вбачається, що її копія отримана Департаментом саме 14.09.2022, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Департаменту за № 47468, а 26.09.2022 (відбиток штемпеля вхідної кореспонденції за № 5522) копія зазначеної ухвали отримана Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області, яке не є апелянтом по вказаній справі.

Окрім того, штамп вхідної кореспонденції на копії рішення дати реєстрації відповідного документа в канцелярії установи не є належним доказом того, що Управління отримало копію ухвали про повернення первісної апеляційної скарги лише 26 вересня 2022 року, оскільки свідчить лише про реєстрацію документа, а не його отримання.

Скаржник є суб`єктом, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому проблеми внутрішньої організації виконання роботи ним особисто чи його працівниками не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Своєчасність реєстрації вхідної кореспонденції, її пересилання, в тому числі і судових рішень, свідчить виключно про організацію роботи підприємства, установи, організації, проте не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки така організація роботи залежить виключно від самої організації.

Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, поштовий конверт з відтиском календарного штемпеля поштового відділення, довідка суду про дату видачі копії відповідного судового рішення тощо.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 22 жовтня 2019 року у справі № 280/5335/18, від 25 листопада 2019 року у справі №240/3314/19, від 19 грудня 2019 року у справі №554/8635/16-а, від 17 лютого 2022 у справі № 640/8003/19, від 17 травня 2022 у справі № 240/7917/21, від 16.01.2023 у справі №160/19840/21.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до абзацу другого та пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Так, у зв`язку із наявністю у Департаменту патрульної поліції (апелянта) офіційної електронної адреси, копія ухвали суду від 14.09.2022 про повернення первісної апеляційної скарги була направлена в електронній формі на вказану електронну адресу.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи, Департаменту патрульної поліції доставлена до електронного кабінету копія вищезазначеної ухвали саме 14.09.2022 о 13:26 год. (а.с. 74).

Факт пересилання в подальшому зазначеної ухвали для виконання іншим виконавцям, в даному випадку, Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області, не надає права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Таким чином, організація роботи Департаменту патрульної поліції є суб`єктивним чинником та, за відсутності об`єктивних підстав, що підтверджені належними та допустимими доказами, не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки тривалість процедури оформлення документів безпосередньо залежить від ефективної роботи працівників і не свідчить про наявність особливих і непереборних обставин, які є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Крім того, у ситуації з пропуском строків державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не можуть виступати недоліки внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень, які перебувають у прямій залежності від волі скаржника. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 29.08.2022 у справі № 640/21878/20, від 13.09.2022 у справі № 520/11805/2020.

Також суд акцентує увагу на тому, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 29.08.2022 у справі № 640/21878/20.

З огляду на викладене, надаючи оцінку обґрунтованості поданого клопотання, колегія суддів зважає на те, що після повернення вперше поданої заявником апеляційної скарги та отримання копії відповідної ухвали (14.09.2022) й до моменту звернення скаржника до суду апеляційної інстанції з такою скаргою вдруге (05.10.2022) сплинув майже місяць.

При цьому, колегія суддів також зауважує, що сплата судого збору була здійснена відповідачем ще 06.06.2022 відповідно до платіжного доручення № 29371, тоді як повторно апеляційну скаргу відповідач подав лише 05.10.2022, а, отже, в цій ситуації заявник, вочевидь, допустив безпідставне зволікання з поданням апеляційної скарги.

Жодних обґрунтованих доводів про поважність причин, з яких відбулося таке зволікання з поданням апеляційної скарги за період після сплати судового збору та отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги, заявник в клопотанні про поновлення строку не наводить, в той час як вказані аргументи є доречними та важливими в контексті розгляду цієї справи.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і т.д.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 27.07.2020 по справі № 580/1443/19 (К/9901/18033/20).

Відтак, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 121, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.03.2022 по справі № 524/12039/21, наведені Департаментом патрульної поліції.

Клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.