Справа № 946/410/23
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/410/23
Провадження № 2-а/946/45/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Волкогонов О.К. звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6381924 від 08.01.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про адміністративне правопорушення, якою притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складена за ч. 2 ст. 121 КУпАП, тоді як зазначена норма визначає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Транспортний засіб ОСОБА_1 не є транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у зв`язку з чим інспектор поліції невірно кваліфікував правопорушення, у зв`язку з чим виніс незаконну постанову, яка підлягає скасуванню. Належних доказів наявності тріщини на лобовому склі транспортного засобу ОСОБА_1 окрім оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, оскільки з відеофайлів не вбачається наявність тріщини на лобовому склі.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав суду заяву, якою просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. А також, просив питання щодо стягнення з відповідача судового збору залишити без розглядати.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В оскаржуваній постанові серія ЕАР №6381924 від 08.01.2023 року, зазначається, що 08.01.2023 року о 10 годин 02 хвилин водій ОСОБА_1 в м. Ізмаїл, вул.Шевченка, 3, керував транспортним засобом, у якого тріщина на лобовому склі у зоні дії склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п. 31.4 Правил дорожнього руху, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно п. 34.1 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, визначеним цим пунктом Правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Детально дослідивши п. 5 постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6381924 від 08.01.2023 року, п. 34.1 Правил дорожнього руху, положення наказу № 170 від 26.11.2012 року, яким затверджені вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, суддя дійшов висновку, що зміст постанови в повній мірі не відповідає нормам чинного законодавства та не ґрунтується на об`єктивних доказах.

Крім того, дослідивши наявні в матеріалах відеозаписи, та фото надані представником позивача, суд не вбачає наявність тріщини на лобовому склі транспортного засобу ОСОБА_1 , яка б візуально була помітна та являла собою перешкодою огляду водія під час керування транспортним засобом.

Також суд зауважує на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП, відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

В свою чергу, відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Отже, з зазначеного слід дійти висновку про те, що під час складання матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень невірно визначив правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Встановлення зазначених обставин у п. 5 постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6381924 від 08.01.2023 року та визначення правової кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КУпАП є суперечливими та виключає наявність об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення, що вказує на невідповідність суті адміністративного правопорушення нормативному акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

За таких підстав, суд критично ставиться до доводів представника відповідача зазначених у відзиві на позовну заяву про обґрунтованість та законність винесеної постанови суб`єктом владних повноважень.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимогиОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6381924 від 08.01.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В свою чергу, судом приймається до уваги те, що представник позивачаКичинського О.М. не підтримує вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору та просив залишити без розгляду вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, б. 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6381924 від 08.01.2023 року за ч. 2 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання.

Текст рішення складено 04 квітня 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус