Справа № 320/5033/22
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5033/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миронівської міської ради Обухівського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Миронівська міська рада Обухівського району Київської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянти мотивують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області 09.10.2008 року. Зараєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачем 01.04.2022 року подано заяву на ім`я директора ТОВ «Е-Тендер», що є оператором електронного майданчика E-Tender, на участь у приватизації об`єкта малої приватизації. Таким чином, позивач виявив своє бажання взяти участь в електронному аукціоні №UA-PS-2022-03-10-000009-3 з продажу одного лоту 04150000-4 - садибний(індивідуальний) будинок малоповерхового житлового будівництва/житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, АДРЕСА_2 . Того ж дня ОСОБА_1 подав до ТОВ «Е-Тендер» згоду щодо взяття на себе зобов`язань, визначених умовами продажу.

Позивачем 01.04.2022 року сплачено 1300, 00 грн на рахунок ТОВ «Е-Тендр», що є реєстраційним внеском за участь в аукціоні.

Також на рахунок оператора ОСОБА_1 перераховано гарантійний внесок за участь в аукціоні №UA-PS-2022-03-10-000009-3 у розмірі 8037, 50 грн.

Позивач запропонував початкову ставку для придбання вказаного лоту в розмірі 95 000,00 грн. Таку ціну для будинку ОСОБА_1 вважав справедливою, тому й запропонував ціну, вищу ніж стартова ціна.

Так як учасником аукціону стала лише одна особа, а саме позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст. 15 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» аукціон не відбувся, а так як для участі у аукціоні було подано заяву від одного покупця, то було прийнято рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу безпосередньо покупцем за запропонованою ним ціною.

Виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області прийнято рішення від 07.04.2022 року №141 про приватизацію шляхом викупу об`єкта малої приватизації- житловий будинок з господарським будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Згідно даного рішення затверджено протокол про результати електронного аукціону №UA-PS-2022-03-10-000009-3, сформований 03.04.2022 року о 20:09:48 та наданий оператором електронного майданчика, через який подано найвищу цінову пропозицію - ТОВ «Е-Тендер», вирішено здійснити приватизацію об`єкта нерухомого майна комунальної власності - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , загальною площею 64,3 кв.м., шляхом викупу безпосередньо гр. ОСОБА_1 за запропонованою ним ціною 95 000, 00 грн.

Позивачем 19.04.2022 року оплачено послуги ТОВ «Е-Тендер» за участь в аукціоні UA-PS-2022-03-10-000009-3 у розмірі 3 800,00 грн.

Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. 02.05.2022 року посвідчено попередній договір.

Згідно вказаного договору Миронівська міська рада Обухівського району Київської області, від імені якої діє Миронівський міський голова Савенко Віталій Миколайович з однієї сторони та ОСОБА_1 відповідно до проведеного аукціону, що підтверджується протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2022-03-10-000009-3, ТОВ «Е-Тендер», від 03 квітня 2022 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області, 07 квітня 2022 року, №1411, з другої сторони, перебуваючи при здоровому розумінні та ясності пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, уклали цей попередній договір про таке:

Сторони цього договору досягли домовленості про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку на умовах і в порядку, які передбачені цим договором.

Основний договір має бути укладений за таких істотних умов:

-предметом купівлі-продажу за основним договором є: житловий будинок, загальною прощею- 64,3 кв.м., житловою площею- 37, 1 кв. м., з відповідними надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить продавцеві на праві власності, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 червня 2021 року, номер запису про право власності:42838429, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:000, розташований на земельній ділянці площею 0,0577 га, кадастровий номер земельної ділянки::01:057:0019;

- строк укладення основного договору - до закінчення воєнного стану в Україні, але не пізніше одного місяця, після закінчення воєнного стану. Сторони домовилися, що основний договір може бути укладено і раніше зазначено строку у разі відкриття роботи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- сторони домовились, що ціна, за якою укладається основний договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна- 95 000 (дев`яносто п`ять) тисяч гривень;

- гроші в сумі 8037 (вісім тисяч тридцять сім гривень) 50 копійок покупець сплатив повністю до підписання цього договору по квитанції банку 01.04.2022 року, як гарантійний внесок за участь в аукціоні.

Покупець зобов`язується сплатити на рахунок продавця гроші у розмірі 86 962 (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні) 50 копійок не пізніше ніж протягом 30 днів з дня підписання основного договору купівлі-продажу.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань за цим договором не допускається.

На двадцять п`ятій сесії восьмого скликання Миронівською міською радою Обухівського району Київської області прийнято рішення від 26.05.2022 року про скасування рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради від 07 квітня 2022 року №141 «Про приватизацію шляхом викупу об`єкта малої приватизації - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 ».

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення зазначено: «на підставі ч. 2 ст. 11, ст. 26, ч. 1 ст. 47, ч. 9 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», депутатського запиту, в зв`язку з тим, що враховуючи введення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні»(із змінами) з метою збільшення надходжень в бюджет Миронівської міської Територіальної громади не було проведено оцінку справедливої вартості (ринкова ціна) даного об`єкта продажу, Миронівська міська рада вирішила: скасувати рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради від 07.04.2022 року №141 «Про приватизацію шляхом викупу об`єкта малої приватизації-житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 ».

Позивач, не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону Укаїни «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 Закону Укаїни «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас, у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується; б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.

Слід зазначити, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 року у справі №21-64а13 та від 25.05.2016 року у справі №21-5459а15.

Виконавчим комітетом Миронівської міської ради Обухівського району Київської області прийнято рішення від 07.04.2022 року №141 про приватизацію шляхом викупу об`єкта малої приватизації - житловий будинок з господарським будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Позивач фактично виконав всі можливі умови щодо приватизації шляхом викупу житлового будинку, сплачено гарантійний внесок в розмірі 8 037 грн 50 коп., укладено та посвідчено приватним нотаріусом попередній договір у зв`язку з тимчасовим припиненням роботи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час воєнного стану в Україні та фактично розпочав роботи щодо облаштування будинку та території домоволодіння

У п. 18 ст. 4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Пунктом 19 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Тим часом ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто співвідношення між нормативними актами та ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин та умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізуються без темпоральних обмежень.

Отже, ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області від 07.04.2022 року №141 «Про приватизацію шляхом викупу об`єкта малої приватизації- житловий будинок з господарським будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 » є ненормативним актом суб`єкта владних повноважень. Вказане рішення прямо стосується позивача, як конкретної особи, зумовлює виникнення певних змін у його правовому статусі та було виконане фактично під час підписання та нотаріального посвідчення попереднього договору від 02.05.2022 року.

Однак, відповідачем всупереч зазначеним вимогам Закону протиправно прийнято Рішення №3475-25-VIII від 26 травня 2022 року «Про скасування рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради від 07.04.2022 року №141 «Про приватизацію шляхом викупу об`єкта малої приватизації-житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 »».

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Миронівської міської ради Обухівського району Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.