Справа № 560/3077/23
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3077/23
РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №77 від 02.02.2023 року щодо відмови в призначенні, ОСОБА_1 , пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ч. 9-12 статті 37 Закону України "Про Державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 27 січня 2023 року призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ч.9-12 ст.37 Закону України "Про Державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ в розмірі 60% суми заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №114-Ф, №115-Ф, від 27.01.2023, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 27.01.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до вимог Перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" та вимог статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу". Проте відповідач протиправно рішенням №77 від 02.02.2023 відмовив у переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки Законом №889-VIII призначення пенсії по інвалідності державним службовцям не передбачено.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що такого виду і умов пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено. Станом на 01.05.2016 позивачка не мала 20 років стажу державної служби, тому не дотримано вимоги пункту 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що ОСОБА_1 реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 889, з 14.04.2022 року.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Суд встановив, що згідно протоколу №1515 від 23.07.2007 року управлінням Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області позивачу призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку в зв`язку з наявністю 2-ї групи Інвалідності з 11.06.2007 по 30.06.2008 та рішенням управлінням Пенсійного фонду України в Летичівському районі Хмельницької області №77 від 15.11.2013 призначено пенсію по інвалідності з 01.10.2013 довічно.

Позивачу з 28.02.2022 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 14.04.2022 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII, обчислену в розмірі 60% від заробітної плати згідно довідок від 12.04.2022 № 327-Ф та від 12.04.2022 №326-Ф.

Згідно записів з трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 встановлено, що 26 січня 2023 року наказом від 16.01.2023 року № 75-0 її звільнено з посади державного службовця.

Позивач, 26 січня 2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме, з пенсії за віком, призначеної відповідно до п.2 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 10.12.2015 №889-VIIІ, на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Позивач подала до заяви довідку від 27.01.2023 №114-Ф про складові заробітної плати державного службовця (посадовий оклад, ранг, надбавка за вислугу років) та довідку від 27.01.2023 №115-Ф про складові заробітної плази для призначення пенсії особі, яка маг не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад, державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №77 від 02.02.2023 позивачці відмовлено у переведенні на інший вид пенсії оскільки у позивачки відсутній необхідний стаж 20 років роботи на державній службі.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), за останньою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13 лютого 2019 року за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18).

З матеріалів справи встановлено, що трудовий стаж позивача на державній службі складає понад 10 років та з 23.10.2019 їй встановлена ІІ група інвалідності, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а тому набула право на пенсію державного службовця, яка і була їй призначена з 14.04.2022 (за віком).

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії, за віком, на інший вид - пенсію по інвалідності, хоча і в межах одного і того ж закону.

Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, з чого слідує, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії.

За таких обставин, суд вважає безпідставним висновок відповідача про відсутність у позивача права на пенсію по інвалідності за Законом України "Про державну службу", з підстав, що за цим Законом їй вже призначена пенсія за віком.

Щодо довідок, яких надав позивач для перерахунку пенсії суд зазначає наступне.

Згідно п.5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), з врахуванням пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" та статті 37 Закону України "Про державну службу".

В матеріалах справи містяться довідки про заробітну плату від 27.01.2023 №114-Ф, №115-Ф від 27.01.2023, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про заробітну плату позивача за попередній місяць перед зверненням за призначенням пенсії (грудень 2022 року), і які відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622.

Суд також звертає увагу, що позивач згідно Наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звільнено з 26.01.2023 ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста відділу обслуговування громадян №9 управління обслуговування громадян за угодою сторін.

Крім того, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 встановлено, що загальний стаж державної служби позивачки становить понад 20 років, а тому твердження відповідача з цього приводу безпідставні.

Отже, з огляду на зазначене вище, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 02.02.2023 №77 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах та у спосіб передбачений законом, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов, з урахуванням правового висновку Верховного Суду викладеного у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) (провадження № 11-555заі18) та висновків Верховного Суду, необхідно задовольнити.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 02.02.2023 №77.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 27.01.2023 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.01.2023 № 114-Ф, № 115-Ф, та здійснити нарахування й виплату з врахування виплачених сум.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10,Львів,79046 , код ЄДРПОУ - 13814885)

Головуючий суддя О.П. Шевчук