Справа № 140/1800/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1800/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмови в поновлені права на належне пенсійне забезпечення, яка полягає у не зарахуванні до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи на підприємстві, за які фактично сплачено страхові внески, з 01.12.2010 по 31.12.2010 (1 місяць), з 01.04.2019 по 28.08.2021 (2 роки 5 місяців), не зарахуванні до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоду навчання за професією електрослюсар підземний машиніст підземних установок з 01.09.2002. по 18.01.2006 (3 роки 4 місяці 18 днів4), та не призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію 18.08.2022, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010, з квітня 2019 року по серпень 2021 року, та не застосуванні норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання поновити право позивача на належне пенсійне забезпечення, а саме: зарахувати до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи на підприємстві, за які фактично сплачено страхові внески, з 01.12.2010 по 31.12.2010 (1 місяць), з 01.04.2019 по 28.08.2021 (2 роки 5 місяців), зарахувати до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 період навчання за професією електрослюсар підземний машиніст підземних установок з 01.09.2002. по 18.01.2006 (3 роки 4 місяці 18 днів), і призначити пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010, з квітня 2019 року по серпень 2021 року, та застосуванням норм абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дати виникнення права на пенсію 18.08.2022.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 18.08.2022 йому встановлено інвалідність третьої групи внаслідок професійного захворювання і призначено пенсію по інвалідності. При цьому згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) не зараховані до страхового і пільгового стажу та при обчисленні розміру пенсії не були враховані періоди роботи у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» грудень 2010 року і з квітня 2019 року по серпень 2021 року.

Позивач вважає, що оскільки його роботодавець сплатив за нього як застраховану особу страхові внески в розмірі, що перевищує мінімальний розмір страхового внеску, за грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року, то вказані періоди повинні бути зараховані до страхового і пільгового стажу для обчислення пенсії. Незарахування до стажу всіх періодів, за які фактично сплачено страхові внески, є неправомірним та порушує його право на належне пенсійне забезпечення. Крім того, відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 навчання за професією електрослюсар підземний машиніст підземних установок з 01.09.2022 по 18.01.2006, хоча при призначені пенсії були надані документи про навчання в професійно-технічному училищі за професією електрослюсар підземний машиніст підземних установ, за якою позивач в межах тримісячного терміну 31.01.2006 влаштувався на роботу на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля». Поряд з тим без урахування додаткових років страхового стажу, обчисленого за період з дня встановлення інвалідності до досягнення віку 60 років відповідно до норм абзацу другого частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж становить 37 років 6 місяців 26 днів, що цілком достатньо для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 33 вказаного Закону. Відповідач не призначив пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком та не здійснив цього і за заявою від 03.11.2022.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що ОСОБА_1 з 16.08.2022 призначено пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До пільгового стажу за Списком №1 не враховано періоди роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», оскільки за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків за цей період. Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу при обчисленні пенсії періоду навчання з вересня 2002 по січень 2006 року вказує, що періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу при обчисленні пенсії за періоди до 01.01.2004 згідно із Законом «Про пенсійне забезпечення», а після 01 01.2004 відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Після 01.01.2004 до страхового стажу зараховується час навчання лише за умови добровільної сплати єдиного соціального внеску. Враховуючи зазначене, позивачу зараховано до страхового стажу період навчання з 01.09 2002 по 31.12.2003, а для зарахування періоду навчання з 01.01.2004 по 18.01.2006 підстави відсутні.

Відтак, підстав для проведення перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі за віком згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає у зв`язку з відсутністю необхідного 15-річного стажу роботи на підземних роботах за Списком №1.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 18.08.2022. При призначенні пенсії розмір пенсії розраховано, виходячи зі страхового стажу 49 років 8 місяців 18 днів, з них: 12 років 10 місяців 3 дні - пільгова робота з повним робочим днем під землею, 23 року 18 днів додатковий стаж; коефіцієнт страхового стажу 0,49667. Ці обставини підтверджуються листом ГУ ПФУ у Волинській області від 12.12.2022 №10849-9017/С-02/8-0300/22 (а.с. 23).

За даними пенсійної справи до пільгового страхового стажу не зараховано період навчання з 01.02.2002 по 18.01.2006, згідно диплому серії НОМЕР_1 від 18.01.2006, а також періоди роботи: грудень 2010, з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта «Бажанська» ДП «Волиньвугілля».

03.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив, зокрема, зарахувати період роботи грудень 2010 року і з квітня 2019 року по серпень 2021 року до страхового і пільгового стажу для обчислення пенсії та призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за названий період та із застосуванням норм абзацу третього частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.22).

Зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 12.12.2022 №10849-9017/С-02/8-0300/22 слідує, що при призначенні пенсії по інвалідності до пільгового стажу з повним робочим днем під землею не враховано період роботи ОСОБА_1 грудень 2010 року і з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта «Бажанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Інформовано, що зарахування до страхового стажу згаданих періодів можливе лише за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку. Крім того, відповідач вказав, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового шахтарського стажу роботи (15 років) на позивача не поширюються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.23).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 9 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Також згідно з абзацом восьмим частини другої статті 33 Закону №1058-IV непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону (тобто, для чоловіків 35 років, а для жінок 30 років страхового стажу).

Абзацом третім частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі статтею 8 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, зміст наведених положень законодавства у сфері пенсійного забезпечення дає підстави для висновку, що розмір пенсії шахтарів напряму залежить від страхового та пільгового стажу на підземних роботах.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

У розумінні статті 1 названого Закону страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частинами шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV визначено, що страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки (зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення).

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї страхових внесків, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а та ін.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, зокрема, просить зарахувати до страхового пільгового стажу період навчання 01.09.2002 року по 18.01.2006 року в Нововолинському вищому професійному училищі за професією електрослюсар підземний машиніст підземних установок, періоди роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта «Бажанська» ДП «Волиньвугілля».

Підставою для відмови в зарахуванні позивачу до страхового (пільгового) стажу при призначенні пенсії періодів роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта «Бажанська» ДП «Волиньвугілля» слугувала відсутність у відповідача інформації щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , зокрема у період з 01.09.2002 по 18.04.2006 навчався в НВ ВНУ №1 по професії електрослюсар підземний IV розряду з повним робочим днем під землею, у період з 31.01.2006 по 28.08.2021 працював електрослюсарем підземним IV розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» (а.с. 7-8).

З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) вбачається, що період роботи у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року не зараховані до страхового стажу позивача (а.с.16-19).

Разом з тим, у Реєстрі застрахованих осіб відображені відомості про нарахування ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» ОСОБА_1 заробітної плати за вказаний період. Нарахування позивачу заробітної плати за цей період роботи підтверджується також довідкою про доходи від 05.10.2022 №939/8.4/01-19, виданою ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» (а.с.20). Зі змісту цієї довідки слідує, що позивачу за періоди роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року (включно) була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку нараховано ЄСВ. ЄСВ який нарахований на заробітну плату ОСОБА_2 за спірні періоди перерахований до ГУ ДПС у Волинській області.

ОСОБА_1 за період з квітня 2019 року по серпень 2021 року (включно) був включений до поданої ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» звітності «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», про що зазначено у листі Головного управління ДПС у Волинській області від 27.02.2023. Інформація про включення в звітність за грудень 2010 року відсутня, оскільки Головне управління ДПС у Волинській області здійснює адміністрування єдиного внеску та прийняття звітності з жовтня 2013 року (а.с. 42).

Отже, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу страхувальником (ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля») нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи.

Також суд зазначає, що згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У трудовій книжці позивача вказано про позивач з 31.01.2006 по 28.08.2021 працював електрослюсарем підземним IV розряду з повним робочим днем під землею. Крім того, довідкою ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.09.2022 року №116 підтверджується та обставина, що позивач з 31.01.2006 по 28.08.2021 виконував підземні роботи в шахті за професією, посадою електрослюсар підземний, що передбачено Списком №1 (а.с.9).

Таким чином, у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового і пільгового підземного стажу період роботи позивача грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року.

Суд наголошує, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами їхніх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

Беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача вказаного періоду роботи у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Щодо позовних вимог позивача про зарахування до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 період навчання за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» з 01.09.2002 по 18.01.2006 (3 роки 4 місяці 18 днів), суд зазначає наступне.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Так, відповідно до підпункту «з» пункту 109 розділу VIII Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно пункту д частини третьої статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі Закон №103/98-ВР), визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійної (професійно-технічної) освіти, створення умов для професійної самореалізації особистості та забезпечення потреб суспільства і держави у кваліфікованих робітниках.

Законодавство України в галузі професійної (професійно-технічної) освіти обов`язкове для застосування на території України незалежно від форм власності та підпорядкування закладів освіти та установ професійної (професійно-технічної) освіти (частина друга статті 1 Закон №103/98-ВР).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених вище правових норм, надає суду підстави для висновку, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 справа №426/17400/16-а, від 04.03.2020 справа №367/945/17, від 05.11.2020 справа №681/1567/17, від 11.07.2022 справа №160/6695/21.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.09.2002 по 18.01.2006 навчався в Нововолинському ВПУ за професією «електрослюсар підземний четвертого розряду, машиніст підземних установок другого розряду», що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 від 18.01.2006 та додатком до диплома (а.с. 6) та з 31.01.2006 прийнятий на роботу в ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» «електрослюсарем підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 (а.с.7-8).

Тобто, перерва між днем закінчення навчання позивача у Нововолинському ВПУ та днем зарахування на посаду «електрослюсар підземний 4-го розряду з повним робочим днем під землею» не перевищує 3 місяці.

Разом з тим, з матеріалів пенсійної справи позивача слідує, що період вказаного навчання частково з 01.09.2002 по 31.12.2003 зараховано лише до страхового стажу роботи позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для зарахування до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 періоду навчання за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» з 01.09.2002 по 18.01.2006 (3 роки 4 місяці 18 днів).

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Згідно з частиною другою статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Проте умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Суд зазначає, що обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є повноваженнями відповідача, які реалізовуються в процесі прийняття рішення про призначення пенсії, право на яке має позивач.

У судовому порядку підлягає захисту виключно право позивача порушене незаконною відмовою органу Пенсійного фонду у призначенні пенсії.

Суд в цьому судовому рішенні дійшов висновку про необхідність зарахування до страхового пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та періоду навчання у Нововолинському вищому професійному училищі з 01.09.2002 по 18.01.2006.

Відповідно, саме територіальний орган Пенсійного фонду має розглянути питання щодо перерахунку та виплати позивачу з 18.08.2022 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, враховуючи положення абзацу 3 частини першої статті 28 Закону №1058-IV та статті 8 Закону №345-VI, з врахуванням зазначених періодів та заробітної плати за період роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року.

З урахуванням встановлених обставин справи, обираючи належний спосіб захисту, виходячи з положень частини другої статті 9 КАС України, наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, наведених норм чинного законодавства України, суд у даній справі дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про: визнання протиправною відмову ГУ ПФУ у Волинській області в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», періоду навчання у Нововолинському вищому професійному училищі з 01.09.2002 по 18.01.2006 та не призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію - з 18.08.2022, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року, та без застосування норм абз. 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при розрахунку пенсії; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового і пільгового стажу позивача період роботи у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року, період навчання у Нововолинському вищому професійному училищі з 01.09.2002 по 18.01.2006 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.11.2022 в частині: «призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010 року, з квітня 2019 року по серпень 2021 року, застосувавши норми абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»».

Відтак, позов слід задовольнити частково.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1 073,60 грн., сплачений згідно з квитанцією від 06.02.2023, оскільки часткове задоволення позвоних вимог стосується способу захисту порушених прав позивача.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля», періоду навчання у Нововолинському вищому професійному училищі з 01.09.2002 по 18.01.2006 та не призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію з 18.08.2022, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року, та без застосування норм абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при розрахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового і пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» грудень 2010 року та з квітня 2019 року по серпень 2021 року, період навчання у Нововолинському вищому професійному училищі з 01.09.2002 по 18.01.2006 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.11.2022 в частині: «призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати виникнення права на пенсію, з урахуванням страхового і пільгового стажу та заробітної плати за періоди роботи грудень 2010 року, з квітня 2019 року по серпень 2021 року, застосувавши норми абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк