Справа № 740/1488/23
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1488/23
Провадження № 2-а/740/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Демченка Ярослава Геннадійовича та Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №448448 від 14 лютого 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адмінстягнення у виді 340 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно вказаної постанови 14.02.2023 близько 13-00 години у м.Ніжині на пл.І.Франка він керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив зупинку автомобіля ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 (е) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В дійсності, 14 лютого 2023 року близько 13-00 години він, рухаючись зі сторонни вул.Шевченка, здійснив вимушену зупинку на пл.І.Франка у м.Ніжині, оскільки виявив несправність автомобіля. Він увімкнув аварійні маячки та докотився до місця зупинки. Зупинка була здійснена біля правого краю проїзної частини на пл.І.Франка, не ближче 30 м до посадкового майданчика для зупинки маршрутки. До нього підійшли працівникі поліції, одному із них він показав документи через додаток «Дія», а інший звинуватив його у тому, що він зупинився ближче ніж 30 м до посадкового майданчика автобусної зупинки. Він пояснив, що здійснив вимушену зупинку через несправність автомобіля та зараз усуне несправність та поїде. При цьому поліцейськими не надано доказів того, що він невитримав відстань 30 м до посадкового майданчика для зупинки маршрутки, як того вимагає п.15.9 ПДР України, оскільки візуально там значно більше ніж 30 м. Працівник поліції на його поянення не зважав та виніс постанову відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАп.

Зазначає, що відповідачем не доведено факту вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення. З вказаними звинуваченнями він не погоджується, оскільки правопорушення не вчиняв, копію постанови йому не вручили. Розгляд справи про адміністративне правопорушення вважає проведеним з порушенням його права на захист та без належного встановлення обставин події.

Про існування вказаної постанови він дізнався 13.03.2022 із додатку «Дія», тому просить поновити йому пропущений строк для оскарження.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи з повідомленням сторін.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову за викладених у ньому обставин.

Предствник відповідача Головного управління національної поліції в Чернігівській області у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. 04.04.2023 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог

Від поліцейського ВРПП Ніжинського РВПП у Чернігівській області Демченка Я.Г. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки постанова у вказаній справі відповідає вимогам КУпАП і при її винесенні він діяв на підставі та в межах повноважень й спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, а згідно частини другої зазначеної статті учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що поліцейським ВРПП Ніжинського РВПП у Чернігівській області Демченко Я.Г. 14 лютого 2023 року складено постанову серії БАБ №448448 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 14.02.2023 о 13-20 год у м.Ніжині на пл.І.Франка водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку автомобіля ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 (е) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАп. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Дослідивши всі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту е) пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортного засобу.

Сторонами у справі не заперечується факт зупинки водієм автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м.Ніжині на пл.І.Франка .

Як зазначає у позові ОСОБА_1 , що це була вимушена зупинка через раптову поломку автомобіля почав глохнути двигун, про що він повідомив патрульних. При цьому, як вказує позивач, він увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до 1.10. Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Отже, мається на увазі неумисне припинення руху навіть у місцях, де зупинка може бути заборонена Правилами дорожнього руху. У таких випадках на транспортному засобі вмикається аварійна світлова сигналізація, встановлюється знак аварійної зупинки, вживаються всі заходи для того, щоб прибрати транспортний засіб за межі тієї проїзної частини, де зупинка заборонена. Тільки необґрунтоване припинення руху в місці, де це заборонено, є порушенням Правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що зупинка позивача була вимушеною та зумовлена поломкою автомобіля, що не спростовано відповідачем.

Позивач по справі не погоджується з винесеною постановою і вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що постанова та фотознімки не містять замірів від припаркового автомобіля позивача до пішохідного переходу.

Під час розгляду справи судом здійснено дослідження наданих відповідачем відеозаписів, частина з яких відтворює процедуру спілкування працівників поліції з водієм та не містить істотних за доказовим впливом відомостей.

Згідно з пунктом 3.4 ГБН В.2.3-0:2018 посадковий майданчик - це майданчик з твердим покриттям, призначений для очікування, посадки та висадки пасажирів маршрутного транспорту.

У відповідності до розділу 33 ПДР України «Дорожні знаки»:

-5.41.1«Пункт зупинки втобуса»- знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів;

- 5.41.2 «Кінець пункту зупинки автобуса» - знак може встановлюватися в кінці посадкового майданчика пункту зупинки автобуса.

У постанові від 07 листопада 2019 року по справі №487/2179/17 Верховний Суд зазначив, що зі змісту вказаних норм вбачається, що відповідні дорожні знаки є елементами саме зупинки маршрутного транспорту, як і посадковий майданчик… Так, за структурою викладеної у пункті 15.9 «е» ПДР України норми об`єктивна сторона порушення полягає в зупинці транспортного засобу ближче 30 м саме від посадкових майданчиків, а не зупинки маршрутного транспорту. Водночас, лише коли посадковий майданчик, як елемент зупинки, відсутній, то вказана відстань вимірюється від дорожнього знака зупинки.

Досліджені судом докази не містять відомості про здійснення зупинки транспортного засобу на відстані ближче 30 метрів від посадкового майданчику. Судом встановлено, що заміру відстані від місця зупинки позивача та зупинки громадського транспорту інспектором патрульної служби не здійснювалось.

При перегляді відеозапису вбачається, що автомобіль знаходиться у нерухомому стані, докази розміщення дорожніх знаків, які б вказували на заборону зупинки транспортного засобу у вказаному місці, відсутні.

Доказів, які б спростовували доводи водія про вимушеність зупинки через технічну несправність транспортного засобу, відповідачами не надано.

Вимушена зупинка, здійснена у стані крайньої необхідності, відповідно ст.17 КУпАП виключає адміністративну відповідальність, що відповідає правовим висновкам ВС у постанові від 19.02.2020 по справі № 545/3654/16-а.

Суд звертає увагу, що обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КУпАП грунтується лише на суб`єктивному припущенні працівника поліції про те, що у автомобіля позивача відсутні технічні несправності.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 констатовано, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного вбачається відсутність об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем не забезпечено збирання достатніх доказів на підтвердження порушення позивачем правил користування світловими покажчиками повороту та достатні відомості про існування складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не надано.

Відповідач не спростував обставин, на які посилається позивач, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення, суду не надав. Суд позбавлений можливості встановити факт порушення позивачем ПДР України з урахуванням заперечень позивача з приводу цього твердження в оскаржуваній постанов та ненадання відповідачем жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Копія письмового пояснення поліцейського Демченка Я.Г. не вважається належним доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення і факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, то постанова підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 13.03.2022, з відповідним позовом він звернувся до суду 14.03.2023, тому суд вважає за можливе поновити позивачу пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір підлягає стягненню на користь держави з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Керуючись ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до поліцейського Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Демченка Ярослава Геннадійовича та Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №448448 від 14 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адмінстягнення у виді 340 грн штрафу, - скасувати.

Стягнути з Департаменту Патрульної Поліції, , за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави судові витрати у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова