Справа № 120/2083/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

03 квітня 2023 р. Справа № 120/2083/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Томчук Андрій Валерійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 13.03.2023 дану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду клопотання про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

17.03.2023 на адресу суду надійшла заява позивача, в якій остання вказала, що станом на дату формування цієї заяви, а саме станом на 14.03.2023 не отримала та не ознайомилась з текстом ухвали від 13.03.2023, проте не погоджується із таким судовим рішенням, оскільки питання про поновлення строку звернення до суду вона порушувала у позовній заяві та просила поновити пропущений строк, вказуючи про рішення КС від 23.12.2022, звернення до ТУ ДСА у Вінницькій області та до ГУ ПФУ у Вінницькій області. Зазначаючи, що, на її думку, ухвала у справі №120/2083/23 є проявом надмірного формалізму та неналежного здійснення правосуддя, позивач просила прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

В подальшому на адресу суду повернулось поштове повідомлення, згідно якого ухвалу від 13.03.2023 отримано позивачем 17.03.2023.

Разом з тим, після отримання ухвали від 13.03.2023, впродовж строку визначеного в цій ухвалі, документів на виконання вимог ухвали до суду не надходило.

Надаючи оцінку викладеним у заяві від 14.03.2023 доводам, суд враховує наступне.

Положеннями ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному ж випадку, вимоги цього позову стосуються дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії по втраті годувальника на утримання дитини, за період з 01.01.2017 по 22.10.2021.

Водночас до суду за захистом своїх прав позивач звернулась лише 02.03.2023 (дата відтиску поштового штемпеля на конверті), тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого чинним законодавством України.

При цьому, обґрунтовуючи дотримання строків звернення до суду, позивач у позовній заяві просила продовжити строк звернення до суду з цим позовом, враховуючи обмеження впровадженні у зв`язку з карантином з 12.02.2020, ухвалене Конституційним Судом України рішення від 23.12.2022 №3-р/2022.

З огляду на вказані позивачем обставини, суд в ухвалі 13.03.2023, вказавши, що згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду висловленого у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, запропонував ОСОБА_1 подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин його пропуску.

Разом з тим, зважаючи, що позивачем вимоги ухвали суду від 13.03.2023 не виконано та не обґрунтовано в чому полягали перешкоди у зверненні до суду з позовом про оскарження дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії за період з 01.01.2017 по 22.10.2021, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Крім іншого, варто вказати, що згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, для поновлення строку звернення до суду недостатньо лише посилання на наявність обмежень, впровадженими у зв`язку з карантином. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

При цьому позивач, самостійно вказуючи у позовній заяві про необхідність "продовження строку звернення до суду" у зв`язку з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не навела жодних обставин та не надала відповідних доказів, що дозволяли б суду дійти висновку про поновлення процесуального строку. Більше того, навіть після отримання ухвали від 13.03.2023 не усунула недоліки позовної заяви у спосіб визначений судом, зазначивши у заяві від 14.03.2023 про відсутність у процесуальному законодавстві обов`язку щодо повторного звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення

Варто вказати, що згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Додатково варто звернути увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії). Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа Перез де Рада Каванілес проти Іспанії). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії ЄСПЛ встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності і сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що позивачем вимоги ухвали від 13.03.2023 не виконано, клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом не подано, позов належить повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович