Справа № 300/4541/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2023 р. справа № 300/4541/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- припинити дискримінацію позивача - ОСОБА_1 , що здійснена за ознакою місця проживання позивача відповідачем 2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та полягає у відмові передати матеріали для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій з підстав служби позивача з 15.02.1980 по 12.05.1981 у військовій частині НОМЕР_1 , яка в період з 18.08.1980 по 20.05.1983 приймала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, Комісії Міністерства оборони України, бо в аналогічних випадках аналогічні установи стосовно інших осіб вирішували це питання інакше і правильно унаслідок чого - визначити неправомірними дії відповідача 2 від 05.03.2021 за вих. № 9/1/641, які - бездіяльність (відмова передати матеріали для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій Комісії Міністерства оборони України), зобов`язати відповідачів 1 та 2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та Міністерство оборони України) вчинити певні дії - відповідачу 2 направити в МОУкраїни матеріали по позивачу для встановлення статусу учасника бойових дій, відповідачу 1 розглянути ці матеріали протягом 3 місяців по суті стосовно встановлення позивачу статусу учасника бойових дій під час служби позивача з 15.02.1980 по 12.05.1981 у військовій частині НОМЕР_1 , яка в період з 18.08.1980 по 20.05.1983 приймала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, про що невідкладно повідомити позивача у спосіб вручення йому примірника прийнятого рішення.
Позовні вимоги мотивовані відмовою ІНФОРМАЦІЯ_1 передати матеріали для встановлення позивачу статусу учасника бойових дій з підстав служби позивача з 15.02.1980 по 12.05.1981 у військовій частині НОМЕР_1 , яка в період з 18.08.1980 по 20.05.1983 приймала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, Комісії Міністерства оборони України. Просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 30.08.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
01.10.2021 ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позову.
12.10.2021 Міністерство оборони України подало до суду відзив на позов, відповідно до якого заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позову.
11.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 року провадження в адміністративній справі № 300/4241/21 зупинено - до закінчення воєнного стану в Україні.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 поновлено провадження у даній справі.
Розглянувши справу в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, відзиви на позов, судом встановлено наступне.
Позивач неодноразово звертався через ІНФОРМАЦІЯ_3 (зараз - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на адресу Комісії Міністерства оборони України з заявою про встановлення йому статусу учасника бойових дій. До заяви позивач додавав, зокрема, й Архівну довідку, копію свого військового квитка, обліково-послужної карки, свідчення свідків, а також копії документів свідків, з яких встановлюється їх статус учасників бойових дій - ці документи підтверджують те, що під час проходження військової служби позивач приймав участь у забезпеченні бойової діяльності па території Афганістану.
15.06.2015 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу відмовив в наданні статусу учасника бойових дій. З того часу позивач вимагає, щоби ІНФОРМАЦІЯ_3 направив матеріали, що стосуються позивача і служби позивача у в/ч НОМЕР_1 з 15.02.1980 і до демобілізації, на комісію MO України, проте безрезультатно.
Не погоджуючись із такою бездіяльністю позивач звернувся до суду із цим позовом.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затверджено Перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території.
Згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 "Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються працівники, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР працювали в державах, де в цей період велися бойові дії, якщо вони безпосередньо брали участь у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту).
Переліки таких держав та періоди бойових дій на їх території затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 та від 05 серпня 1994 року № 530.
Участь громадян, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту) визначається комісіями, що створюються у міністерствах і відомствах, які направляли своїх працівників на роботу в держави, де в цей період велися бойові дії. Якщо працівників направляли на роботу міністерства, відомства колишнього Союзу РСР, а також Української РСР, що згодом були ліквідовані або реорганізовані, комісії створюються у міністерствах, відомствах України, у віданні яких перебувають чи перебували підприємства, установи та організації, з яких відряджалися зазначені працівники.
Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 "Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Положення), передбачено, що Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій (далі - Комісія) зобов`язана: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії.
Якщо виникає потреба у додаткових документах, що підтверджують статус заявника, Комісія робить запит до відповідних архівних установ, про що повідомляє заявника; розглядає заяви громадян, що надійшли до Комісії, у тримісячний термін; видає довідки за зразком згідно з додатком (пункт 3).
Матеріали, які подаються на розгляд Комісії, готують управління (відділи) кадрів відповідних міністерств і відомств (пункт 4). Рішення Комісії вважається правомочним тоді, коли за нього проголосувало не менше половини її членів (пункт 5). Рішення з усіх розглянутих Комісією питань заносяться до протоколу (пункт 6).
Отже, саме на Комісію покладено повноваження щодо встановлення особі статусу учасника бойових дій на підставі документів, у тому числі поданих заявником.
Аналіз зазначеного Положення дає підстави для висновку, що встановлення факту участі особи у бойових діях є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, що здійснюється у позасудовому порядку спеціально уповноваженими на це органами (комісіями, міжвідомчими комісіями). Насамперед, передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій до Комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звернутися до суду про оскарження рішення Комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання особи учасником бойових дій.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС у справі № 315/752/18.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний так і у мирний час. Перетік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань штопається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 13-15 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів і гарантії їх соціального захисту" № 3551 -XII, учасниками бойових дій визнаються:
- військовозобов`язані, які призивалися на навчальні збори і направлялися Афганістану в період ведення там бойових дій;
- військовослужбовці автомобільних батальйонів, які направлялися до Афганістану для доставки вантажів у цю країну в період ведення там бойових дій;
- військовослужбовці льотного складу, які здійснювали вильоти на бойові завдання до Афганістану з території колишнього Союзу РСР.
Із матеріалів справи, судом встановлено, що позивач проходив військову службу в складі армії СРСР у військовій частині НОМЕР_1 , в складі якої 21.10.1980 був відряджений до м. Термез Узбецької РСР, для несення бойового чергування на мостовій переправі на річці Аму-Дар`я (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №74 від 21.10.1980 (а.с.6);
04.04.1981 позивач повернувся з відрядження з м. Термез Узбецької РСР Фергана Узбецької РСР пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 приступив до виконання службових обов`язків (наказ командира військової частини НОМЕР_2 №88 від 04.04.1981 (а.с.7).
Судом встановлено, що документи позивача на предмет надання статусу учасника бойових дій тричі розглядались комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 з питань розгляду матеріалів про визначення учасниками бойових числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників, за період коли така комісія існувала та мала відповідні повноваження. Проте, за відсутності правових підстав, Комісія ОВК тричі відмовляла позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, що оформлено протоколами № 2 від 04.04.2014, №7 від 11.12.2014, №7 від 25.04.2018 (а.с. 32 -37).
Однак позивач не оскаржував в судовому порядку вищевказані рішення прийнятті Комісією ОВК.
Суд звертає увагу, що позивач має право особисто підготувати та подати документи на розгляд комісії Міністерства оборони України.
Відповідно до листа №9/1/641 від 05.03.2021 ІНФОРМАЦІЯ_6 було відмовлено позивачу в направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій та неодноразовим розглядом питання надання статусу учасника бойових дій позивачу (а.с. 15).
Враховуючи вище наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством та вчинив бездіяльність - відсутні.
Суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПІ1 НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

відповідачі - Міністерство оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168);

ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя Шумей М.В.