Справа № 369/7217/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/7217/22
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

31 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кузьмишиної О.М.

суддів Кобаля М.І та Костюк Л.О.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання ухвали. Апелянту слід було усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 1488,60 грн.

Ухвала суду від 09.03.2023 була скерована на електронний кабінет апелянта та доставлена 09.03.2023, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка.

Натомість станом на 31.03.2023 недоліки апеляційної скарги апелянтом усунуто не було.

До суду вх. № 13384 від 21.03.2023 від апелянта надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке вмотивовано тим, що апелянт наразі не має фінансової спроможності сплатити судовий збір.

Ознайомившись із клопотанням апелянта про відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, доводи апелянта щодо необхідності відстрочення сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для задоволення поданого ним клопотання.

Крім того, апелянтом подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтовано тим, що у строки, визначені ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не може бути виконано вимоги ухвали з огляду на неспроможність сплатити судовий збір.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки вважає, що останній не позбавлений можливості звернутися до суду після усунення обставин, які унеможливлюють сплату судового збору.

Апелянту надавався строк для сплати судового збору, який колегія суддів вважає достатнім. При цьому при вирішенні питання щодо встановлення такого строку суд повинен виходити зі змісту конкретної дії, яку повинен вчинити апелянт для усунення недоліків, а також обставин, які свідчили б, що такі недоліки можуть бути усунуті.

Апелянтом не зазначено строк протягом якого такі недоліки можуть бути усунуті із наданням відповідних доказів, що апелянт має намір у найкоротші строки усунути недоліки.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що станом на 31.03.2023 апелянтом не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та не усунуто недоліки апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, що оформлена не відповідно до вимог, встановлених ст. 296 зазначеного Кодексу, застосовуються правила ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких така апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

З наведеного вище слідує, що апелянтом не виконано вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та не усунуто недоліки апеляційної скарги, а відтак остання підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 286, 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору, - відмовити.

У задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги, - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов, - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: М.І. Кобаль

Л.О. Костюк