Справа № 520/1252/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 р. № 520/1252/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, буд. 149,м. Харків,61037, код 00131954) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.12.2021 № 3.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з січня по березень 2022 року з Акціонерного товариства «Харківобленерго» у примусовому порядку, а саме з розрахункових рахунків у банках, були списані кошти в розмірі 17033528,18 грн, що підтверджується роздруківкою книги обліку витрат АТ «Харківобленерго». Таке списання банками проведене на виконання рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.12.2021 № 3. Також зазначено, що на час прийняття оскаржуваного у даній справі рішення згідно з даними інтегрованої картки електронного кабінету платника податку «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у структурного підрозділу Бази відпочинку «Тюзлер» Aкціонерного товариства «Харківобленерго» наявна переплата в розмірі 112882,05 грн. з податку на прибуток підприємств. Крім того, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до даних інтегрованих карток АТ «Харківобленерго» була наявна переплата по платежам до бюджету та становить 448620,81 грн. Отже, на думку позивача, зазначене рішення є протиправним та таким, що порушує права товариства. Також позивачем вказано, що дії податкового органу не відповідають вимогам Податкового кодексу України, так як станом на дату подання позову наявні зобов`язання держави з повернення надміру сплачених грошових коштів. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що станом на 20.01.2021 податковий борг АТ "Харківобленерго" з податку на прибуток та податку на додану вартість відповідно до ІКП, склав 242189545,88 грн. На підставі приписів п.95.5 ст. 95 Податкового кодексу України керівником контролюючого органу прийнято рішення №3 від 20.12.2021 про стягнення коштів АТ Харківобленерго з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу. Відповідач вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, а позовні вимоги позивача - такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповіді на відзив позивач вказав, що право керівника контролюючого органу щодо прийняття рішення відповідно до п.95.5 ст.95 ПК України можливо лише у сукупності всіх обставин визначених у п.95.5 ПК України. Позивач зазначає, що відповідачем не доведено відсутність зобов`язань держави щодо повернення позивачу як платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, що є обов`язковою умовою для застосування процедури погашення податкового боргу на підставі пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України. Позивач також вказує, що податковий орган вважає, що у АТ «Харківобленерго станом на 20.12.2021 був податковий борг у розмірі 8876001,48 грн по податковим деклараціям, які не було сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку до їх сплати. У 2021 році АТ «Харківобленерго» вчасно та в строки, передбачені ПК України, складало податкову звітність та сплачувало податки. Загалом за період з 01.01.2020 по 31.12.2021 товариством був самостійно задекларований та своєчасно сплачений податок на прибуток на загальну суму 113316034,42 грн за податковими деклараціями, що підтверджуються платіжними дорученнями, на думку позивача, зважаючи на всі оплати АТ «Харківобленерго» та рішення суду по справі №520/11487/19 - податковий борг у період з січня по березень 2022 року відсутній.

Суд зазначає, що згідно положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

АТ «Харківобленерго» перебуває на обліку у ПМУ ДПС по роботі з ВПП як платник податків.

У період з січня по березень 2022 року з розрахункових рахунків позивача у банках у примусовому порядку було списано кошти в розмірі 17033528,18 грн, що підтверджується роздруківкою книги обліку витрат AT «Харківобленерго». Згідно з роздруківкою книги обліку витрат та копії інкасового платіжного доручення від 11.01.2022 таке списання банками проведене на виконання рішення відповідача від 20.12.2021 №3.

Відповідачем у відзиві зазначено, що станом на 20.12.2021 податковий борг позивача з податку на прибуток та податку на додану вартість відповідно до ІКП, склав 242189545,88 грн. Також зазначив, що під норми п. 95.5 ст. 95 ПКУ, після зарахування коштів відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПКУ підпали суми по несплачених деклараціях з податку на прибуток, в зв`язку з чим було прийнято рішення керівника контролюючого органу про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №3 від 20.12.2021.

Позивач зазначає, що станом на 26.01.2022 банком було отримано 176 інкасових доручень від Північного управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо стягнення грошових коштів з рахунків, що належать Товариству кожний розрахунковий документ на суму 8 876 001,48 грн, що у загальній сумі заявленого до стягнення дорівнює 1 562 176 260,48 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 520/11487/19 за позовом Офісу великих платників податків (вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ, 04119, , місцезнаходження Харківського відділення: 61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30) до Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України (, адреса: вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133), Харківська обласна державна адміністрація (, адреса: вул. Сумська, б. 64, м. Харків, 61002) про стягнення податкового боргу задоволено у повному обсязі; стягнуто з Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, ) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 319 977 984,59 грн (триста дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн 59 коп.) у наступному порядку: протягом січня-грудня 2020 року - у сумі 48 000 000,00 грн (сорок вісім мільйонів гривень), зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 4 000 000,00 грн (чотири мільйони гривень), у тому числі з податку на додану вартість 3 660 000,00 грн (три мільйони шістсот шістдесят тисяч гривень) та з податку на прибуток 340 000,00 грн (триста сорок тисяч гривень); протягом січня 2021 року-листопада 2024 року - у сумі 266 311 776,00 грн (двісті шістдесят шість мільйонів триста одинадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 5 666 208,00 грн (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень), у тому числі з податку на додану вартість 5 183 775,57 грн (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 57 копійок) та з податку на прибуток 482 432,43 грн (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 43 копійки); в грудні 2024 року 5 666 208, 59 грн (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень 59 копійок), у тому числі податок на додану вартість 5 183 776, 40 грн (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість гривень 40 копійок) та податок на прибуток 482 432,19 грн (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 19 копійок).

Судом встановлено, 20.01.2020 листом за № 02-16/570 позивач звернувся до відповідача щодо погодження графіку погашення сум боргу відповідно до вказаного судового рішення у справі № 520/11487/19, але листом від 03.02.2020 № 4659/10/28-10-54-20-21 позивач був повідомлений контролюючим органом про відмову в погодженні зазначеного графіку через відсутність визначених законом підстав.

Графік так і не було затверджено, не було здійснено розстрочення та відображення в ІКП способу і порядку виконання рішення суду у справі № 520/11487/19, відповідач неправомірно не провів зменшення у картках особового рахунку AT «Харківобленерго» податкового боргу та щомісячне відображення в картках особового рахунку із сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами. Оцінку зазначеним діям контролюючого органу, як встановлено судовим розглядом справи, було надано рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 520/10317/2020 (залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року).

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 520/10317/2020 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року (якими було встановлено неправомірність дій контролюючого органу щодо незатвердження графіку, нездійснення розстрочення та відображення в ІКП способу і порядку виконання рішення суду у справі №520/11487/19, - контролюючим органом неправомірно не проведено зменшення у картках особового рахунку AT «Харківобленерго» податкового боргу та щомісячне відображення в картках особового рахунку із сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами) та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову АТ «Харківобленерго» відмовлено повністю.

На час прийняття оскаржуваного рішення згідно з даними інтегрованої картки електронного кабінету платника податку «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» у структурного підрозділу Бази відпочинку «Тюзлер АТ «Харківобленерго» наявна переплата в розмірі 112882,05 грн з податку на прибуток підприємств та позивачем подавались заяви до контролюючого органу з проханням зарахування переплати структурного підрозділу позивача Бази відпочинку «Тюзлер» у сумі 112882,05 грн в рахунок погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток товариства, за даними електронного кабінету позивача така переплата йому не повернута.

Підприємство позивача станом на час прийняття оскаржуваного рішення мало переплату по платежами до бюджету, яка склала 448620,81 грн, у тому числі: податок на прибуток іноземних юридичних осіб 426,45 грн; військовий збір 0,14 грн; податок на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 42,58 грн; орендна плата з юридичних осіб 38,48 грн; частина чистого прибутку(доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) що вилучається до державного бюджету 0,04 грн.; земельний податок з юридичних осіб 448112,85 грн.

Як вбачається з інкасового доручення сума боргу визначена податковим органом складає 8876001,48 грн, але у банках у примусовому порядку списані кошти в розмірі 17033528,18 грн.

Тобто податковий орган вважає, що у АТ «Харківобленерго станом на 20.12.2021 р. був податковий борг у розмірі 8876001,48 грн. по податковим деклараціям які не було сплачено протягом 90 календарних днів наступних за останнім днем граничного строку до їх сплату.

Позивач вважаючи, що висновок податкового органу не відповідає дійсності, а вчинені подальші дії щодо складення рішення №3 від 20.12.2021 є протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку заяві представника позивача про поновлення строку на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Приписами ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду.

Судом встановлено, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 р. № 1797-VIII, що набрав чинності з 01.01.2017 р., пункт 95.5 доповнено абзацами другим - шостим такого змісту: "У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

З аналізу вищевикладених норм законодавства вбачається, що стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за наступних умов: 1) виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку; 2) податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень; 4) податковий борг не сплачено протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 4) відсутні зобов`язання держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Відтак, приписами вищевикладеної норми визначено право керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженої особи) прийняти рішення про стягнення коштів платника податків, проте тільки у випадку наявної сукупності перелічених умов.

При цьому, суд зазначає, що наявність зобов`язань держави в особі будь-якого державного (контролюючого) органу перед платником податків щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з будь-якого податку чи збору унеможливлює стягнення податкового боргу на підставі рішення контролюючого органу без звернення до суду.

Під час судового розгляду справи зі змісту наданого до суду відзиву на позов судом встановлено, що встановлено, керуючись нормами ст.95 Податкового кодексу України податковим органом на користь держави були застосовані заходи щодо стягнення податкового боргу в сумі 319977984,59 грн. шляхом направлення до суду адміністративного позову. До позовної заяви увійшли несплачені самостійно задекларовано визначені контролюючим органом грошові зобов`язання та пеня за період з липня 2018 по жовтень 2019.

Також судом, встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 р. по справі № 520/11487/19 за позовом Офісу великих платників податків до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про стягнення податкового боргу задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства "Харківобленерго" з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 319977984,59 грн. (триста дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн. 59 коп.) у наступному порядку:

- протягом січня-грудня 2020 року - у сумі 48000000,00 грн. (сорок вісім мільйонів гривень), зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 4000000,00 грн. (чотири мільйони гривень), у тому числі з податку на додану вартість - 3660000,00 грн. (три мільйони шістсот шістдесят тисяч гривень) та з податку на прибуток - 340000,00 грн. (триста сорок тисяч гривень);

- протягом січня 2021 року-листопада 2024 року - у сумі 266311776,00 грн. (двісті шістдесят шість мільйонів триста одинадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 5666208,00 грн. (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень), у тому числі з податку на додану вартість 5183775,57 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 57 копійок) та з податку на прибуток 482432,43 грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 43 копійки);

- в грудні 2024 року 5666208,59 грн. (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень 59 копійок), у тому числі податок на додану вартість 5183776, 40 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість гривень 40 копійок) та податок на прибуток 482432,19 грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 19 копійок).

Так зі змісту письмового пояснення наданого відповідачем встановлено, що доводи стосовно необхідності відображення рішення суду від 18.12.2019 р., яким задоволено позов контролюючого органу на стягнення 319977984,59 грн., не внесено до інформаційної системи органів ДФС посилаючись на п.п.1 п.3 розділу VI Порядку 422, як розстрочення податкового боргу, тим самим ототожнити рішення суду про стягнення податкового боргу в визначеному порядку з процедурою розстрочення податкового боргу відповідно до ст. 100 Податкового кодексу України, не є неправомірним, оскільки мотивувальна та результативна частина рішення суду від 18.12.2019 р. по справі №520/11487/19 не передбачає надання платнику податків розстрочення (відстрочення) податкового боргу AT «Харківобленерго» в розмірі 319977984,59 грн., а отже не може бути підставою та тим документом в розумінні Порядку 422 для проведення в ІКП платника AT «Харківобленерго» розстрочення податкового боргу. Натомість, суд цим рішенням від 18.12.2019 року визначив порядок стягнення податкової заборгованості, за позовом контролюючого органу.

Отже, як повідомлено суду представником відповідача, податковий борг у AT «Харківобленерго» не переривався, а сплачені суми відповідно до ст. 87 Податкового кодексу України зараховані в погашення податкового боргу попередніх періодів, які увійшли до позову контролюючого органу на стягнення податкового боргу відповідно до ст.95 Податкового кодексу України та задоволені судом.

З огляду на зазначене, представником відповідача вказано, що станом на 20.12.2021 податковий борг AT «Харківобленерго» з податку на додану вартість відповідно ІКП, склав 242189545,88 грн. Таким чином, під норми п.95.5 ст. 95 Податкового кодексу України, після зарахування коштів відповідно до п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України підпали суми, по несплачених деклараціях з податку на прибуток, в зв`язку з чим було прийнято рішення керівника контролюючого органу про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №3 від 20.12.2021.

Під час розгляду справи встановлено, що у період з січня по березень 2022 року з розрахункових рахунків позивача у банках у примусовому порядку було списано кошти в розмірі 17033528,18 грн, що підтверджується роздруківкою книги обліку витрат AT «Харківобленерго». Згідно з роздруківкою книги обліку витрат та копії інкасового платіжного доручення від 11.01.2022 таке списання банками проведене на виконання рішення відповідача від 20.12.2021 №3

Як вже встановлено судом, що 20.01.2020 листом №02-16/570 позивач звернувся до відповідача щодо погодження графіку погашення сум боргу відповідно до рішення 520/11487/19, але листом від 03.02.2020 №4659/10/28-10-54-20-21 позивач був повідомлений про відмову в погодженні зазначеного графіку через відсутність, на думку відповідача, визначених законом підстав.

Як було з`ясовано та встановлено судом під час розгляду справи, що графік так і не було затверджено, не було здійснено розстрочення та відображення в ІКП способу і порядку виконання рішення суду по справі 520/11487/19, відповідач не провів зменшення у картках особового рахунку AT «Харківобленерго» податкового боргу та щомісячне відображення в картках особового рахунку із сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами.

Оцінку зазначеним діям контролюючого органу надано постановою Верховного Суду від 17.11.2021 по справі № 520/10317/2020.

При цьому під час розгляду справи встановлено, на час прийняття оскаржуваного у даній справі рішення згідно з даними інтегрованої картки електронного кабінету платника податку Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у структурного підрозділу Бази відпочинку "Тюзлер" Aкціонерного товариства "Харківобленерго" наявна переплата в розмірі 112882,05 грн. з податку на прибуток підприємств.

Отже, відповідно до ст.ст. 95, 191 Цивільного кодексу України та п. 152.4 ст. 152 Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.2015) фактичним власником всіх активів відокремлених підрозділів, зокрема надміру сплачених коштів з податку на прибуток цих підрозділів, які сплачували податок до 01.01.2015 як окремі платники, з позиції цивільного законодавства є головне підприємство, тобто позивач, а з огляду на вимоги Податкового кодексу України така переплата структурного підрозділу може бути використана головним підприємством (Позивачем) у рахунок погашення своїх поточних зобов`язань.

Також, зазначеного змісту позивачем по справі та його структурним підрозділом було отримано роз`яснення Державної фіскальної служби від 22.12.2016 № 40682/7/99-99-12-03-06-17.

Судом було встановлено, що товариством та структурним підрозділом подавались заяви до контролюючого органу з проханням зарахування переплати структурного підрозділу позивача Бази відпочинку "Тюзлер" у сумі 112882,05 грн. в рахунок погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток товариства, за даними електронного кабінету позивача така переплата йому не повернута, що підтверджується наданими листами підприємства.

Суд приходить до висновку, що по вказаній обставині вже неодноразово було надано оцінку судами різних інстанцій під час розгляду справ №820/3764/18, №820/6139/17, №820/1423/17, №520/38/19 та №520/7295/19, № 520/10770/20.

За даними програми Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) судові рішення у зазначених справах набрали законної сили, а отже враховуючи приписи ч.4 ст.78 КАС України, якою визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, такі обставини не підлягають доказуванню в рамках розгляду даної справи.

Також суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що у підприємства станом на час винесення спірного у даній справі рішення була наявна переплата по платежами до бюджету, яка склала 448620,81 грн, у тому числі: податок на прибуток іноземних юридичних осіб - 426,45 грн; військовий збір - 0,14 грн; податок на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 42,58 грн; орендна плата з юридичних осіб 38,48 грн; частина чистого прибутку(доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) що вилучається до державного бюджету - 0,04 грн.; земельний податок з юридичних осіб - 448112,85 грн, що в свою чергу не спростовано податковим органом.

Отже, позивач звертався до відповідача із заявою про повернення переплати на виконання ст. 43 Податкового кодексу України, однак станом на день прийняті рішення така переплата до цього часу не повернута.

Щодо обставин сплати податкового боргу, позивачем вказано, що У 2021 році АТ «Харківобленерго» вчасно та в строки передбачені ПК України складало податкову звітність та сплачувало податки. Так, з 01.01.2020 по 31.12.2021 АТ «Харківобленерго» були самостійно задекларовані та сплачені наступні податкові зобов`язання:

- за податковою декларацією з податку на прибуток за І квартал 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток склала 37 849 859,00 грн. 20.05.2020 р. платіжним дорученням №17090 підприємством був сплачений податок на на прибуток у розмірі 37 849 859,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями;

- за податковою декларацією з податку на прибуток за ІІ квартал 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток склала 22 797 334,00 грн. 26.02.2021 р. платіжним дорученням №5898 підприємством був сплачений податок на на прибуток у розмірі 17 259 907,00 грн., та 11.03.2021 погашено відємною декларацією з податку на прибуток за ІV квартал 2020 року у сумі 5 537 427,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями;

- за податковою декларацією з податку на прибуток за ІІІ квартал 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток склала 14 260 064,00 грн. 11.03.2021 погашено відємною декларацією з податку на прибуток за ІV квартал 2020 року у сумі 14 260 064,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями;

- за податковою декларацією з податку на прибуток за за ІV квартал 2020 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток була відємною -19 797 491,00 грн., що підтверджується самою декларацією;

- за податковою декларацією з податку на прибуток за І квартал 2021 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток склала 22 013 934,00 грн. 17.05.2021 р. платіжним дорученням №19432 підприємством був сплачений податок на на прибуток у розмірі 22 013 934,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями;

- за податковою декларацією з податку на прибуток за ІІ квартал 2021 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток склала 30 108 548,00 грн. 31.05.2021 р. та 31.08.2021 платіжними дорученнями №21264, №31096 підприємством був сплачений податок на на прибуток у розмірі 30 108 548,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями;

- за податковою декларацією з податку на прибуток за ІІІ квартал 2021 сума податку АТ «Харківобленерго» на прибуток склала 5 525 139,00 грн. 30.11.2021 р. платіжним дорученням №38607 підприємством був сплачений податок на прибуток у розмірі 5 525 139,00, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Загалом за період з 01.01.2020 по 31.12.2021 товариством був самостійно задекларований та своєчасно сплачений податок на прибуток на загальну суму 113316034,42 грн за податковими деклараціями що підтверджується платіжними дорученнями.

Також суд зазначити про те, що 18 грудня 2019 року, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11487/19, з АТ «Харківобленерго» стягнутий податковий борг з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на користь Державного бюджету України у розмірі 319 977 984,59 грн. (триста дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн.59 коп.) у наступному порядку; протягом січня - грудня 2020 року - у сумі 48 000 000,00 грн. (сорок вісім мільйонів гривень), зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 4000000,00 грн. (чотири мільйони гривень), у тому числі з податку на додану вартість - 3 660 000,00 грн. (три мільйони шістсот шістдесят тисяч гривень) та з податку на прибуток - 340 000,00 грн. (триста сорок тисяч гривень); протягом січня 2021 року - листопада 2024 року - у сумі 266 311 776,00 грн. (двісті шістдесят шість мільйонів триста одинадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 5 666 208,00 грн. (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень), у тому числі з податку на додану вартість 5 183 775, 57 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 57 копійок) та з податку на прибуток 482 432,43 грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 43 копійки); у грудні 2024 року 5 666 208, 59 грн. (п`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч двісті вісім гривень 59 копійок), у тому числі податок на додану вартість 5 183 776, 40 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість гривень 40 копійок) та податок на прибуток 482 432, 19 грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять дві гривні 19 копійок).

Вказане рішення суду виконується належним чином, що зокрема підтверджується оригіналами платіжних доручень доданих до адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.115 ст. 14 Податкового кодексу України надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату та які і є облікованими у електронному кабінеті платника податку.

Вказані обставини підтверджують, що у позивача на момент прийняття спірного у цій справі рішення була наявна переплата.

Пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що під час прийняття оспорюваного рішення контролюючим органом не дотримано приписів пункту 95.5 статті 95 ПК України, відтак, спірне рішення слід скасувати, оскільки рішення відповідача про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №3 від 20.12.2021 прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати щодо сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вул. Плеханівська, буд. 149,м. Харків, 61037, код 00131954) до Північного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.12.2021 № 3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" судовий збір у сумі 3489 (три тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов