Справа № 280/4442/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/4442/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової АС.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпро

апеляційну скаргу Запорізької митниці

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року

у справі №280/4442/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор"

до Запорізької митниці

про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альбакор" звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UА 112080/2022/000030/2 від 02.02.2022 Запорізької митниці;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000088 від 02.02.2022 Запорізької митниці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в прийнятому відповідачем рішенні про коригування митної вартості товарів висновок про те, що основний метод визначення митної вартості товарів не може бути застосовано, оскільки подані документи містять розбіжності та неточності є необґрунтованим. Позивач стверджував, що митним органом не зазначено, які ж саме відомості про митну вартість товарів залишилися неповними чи недостовірними. Позивачем зазначено, що всі перелічені у ч. 2 ст. 53 МКУ документи були позивачем надані. Крім того, на кожний пункт запиту митниці додаткових документів, відповідні документи надані. Вважаючи, що позивач надав усі документи, які дозволяють чітко визначити митну вартість за основним (першим) методом без жодних суперечностей та неузгодженостей у числових значеннях контрактної вартості продукції, позивач стверджує, що відповідач неправомірно відмовив йому в митному оформленні товару за основним (першим) методом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 р. у справі № 280/4442/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови - задоволено.

Суд першої інстанції встановив, що під час здійснення Запорізькою митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару. Дослідивши обставини по справі, судом здійснено висновок , що всі надані товаросупровідні документи повно підтверджують заявлену митну вартість товару, доводи відповідача щодо виявлених розбіжностей не впливають на числові складові митної вартості. За наведених обставин суд визнав протиправними оскаржувані рішення про коригування заявленої митної вартості та відповідно карти відмови. Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Запорізькою митницею подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 р. у справі № 280/4442/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, проведеного за клопотанням сторони в режимі відеоконференції, представниками сторін підтримано визначені по справі правові позиції, надано пояснення та заперечення щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, між позивачем та Brodrеne sperre AS, Норвегія (постачальник) укладено Контракт №166А/2017В від 23.10.2017 на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно даного Контракту позивачем на митну територію України ввезений вантаж - морожена зубатка.

Згідно Інвойсу постачальника від 21.01.2022 № 320160 товар постачався за ціною 0,60 доларів США за кг. товару на умовах FСА, Клайпеда, Литва.

Для здійснення митного оформлення товару 31.01.2022 позивачем по електронній системі до м/п "Запоріжжя" Запорізької митниці подано митну декларацію по формі МД-2 (реєстраційний номер митниці 112080/2022/001742) довідковий № 21884 (згідно графи 7 МД), відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 373487,64 гривень.

Визначення митної вартості товару здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Заявлена позивачем митна вартість товару, згідно ч. 10 ст. 58 МК України, включає вартість товару згідно рахунків - 352487,64 грн. (12246,00 доларів США х 28,7839 курс), та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України - 21000 грн., інших витрат, які піддягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

Разом з МД позивачем наданий пакет необхідних документів (згідно ч. 2 ст. 53 МКУ) та додаткових документів: контракт № 166А/2017В від 23.10.2017; Інвойс від 21.01.2022 №320160; міжнародна автотранспортна накладна СМR 231 від 26.01.2022; довідка про транспортні витрати № 2 від 31.01.2022, сертифікат якості № 320160 від 21.01.2022; міжнародний сертифікат № LТ0287665/L2-1621 від 26.01.2022; сертифікат походження від 21.01.2022; експортна декларація від 26.01.22 № 22LTLC0100EK02B361.

31.01.2022 надійшло повідомлення від митниці декларанту, що митний орган дійшов висновку, що документи, які надано до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. В зв`язку з чим відповідачем були витребувані додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), 3) виписку з бухгалтерської документації, 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, 5) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Позивач надав відповідачу наявні додаткові документи, а саме: лист позивача № 06/02-33 від 31.01.2022 про відсутність контрактів та платежів третім особам; прайс-лист від 12.01.2022; Калькуляція від 14.01.2022; лист постачальника від 27.01.2022 з даними бухгалтерського обліку та про відсутність каталогів та умови оплати; -експертний висновок Запорізької ТПП № ОИ-816 від 25.01.2022; лист відправника від 27.01.2022 про порядок заповнення експортної декларації; -договір міжнародного перевезення № 01/18МП від 05.01.2018.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2022/000030/2 від 02.02.2022. Складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000088 від 02.02.2022.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом здійснено та випущено у вільний обіг за МД-2 № 2080/2022/001978 від 02.02.2022. Випуск товарів у вільний обіг здійснено шляхом надання гарантій в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем відповідно розділу X МК України.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і залишаючи його без змін, судова колегія зазначає:

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, правильно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідач у даній справі, під час здійснення правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів критично поставився до зазначеної фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару, та зазначив, що у автотранспортній накладній від 26.01.2022 № 231 перевізником товару зазначено «ZACOPAD» Limited Liabiliti Co., при цьому договору на перевезення до митного оформлення не надано.

Надаючи оцінку зазначеному, суд першої інстанції вказав, що позивач додатково надав договір міжнародного перевезення №01/18МП від 05.01.2018.

Наступна підстава, яка вплинула на рішення відповідача, стосувалася надання міжнародного ветеринарного сертифікату від 26.01.2022 №LT0287665/L2-1621, в якому зазначено «CMR: А231» без зазначення дати, при цьому до митного оформлення надана автотранспортна накладна від 26.01.2022 № 231.

Суд не прийняв до уваги вказані розбіжності та зазначив, що такі розбіжності не спростовують задекларованої митної вартості товару, з врахуванням поданих позивачем документів. При цьому, відповідачем не обґрунтовано, яким чином зазначені ним розбіжності впливають на визначення митної вартості товару.

У п. 1.5.9 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.10.2017 № 166 А/2017В серед переліку товаросупровідних документів зазначено такі документи як пакувальний лист, прайс-лист, калькуляція, але вищезазначені документи до митного оформлення не надавалися.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач надав додатково калькуляцію ціни товару від 14.01.2022. та прайс- лист від 12.01.2022.

У поданому інвойсі від 21.01.2022 № 320160 відправником товару зазначено Brodrene Sperre AS. що не відповідає даним заявленим в гр. 2 ЕМД щодо найменування фірми відправника. Відповідно до п. 1.2 зовнішньоекономічного договору від 23.10.2017 № І66А/20І7В суттєві умови контракту такі як ціна, умови поставки, відправник та інше визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару.

Для усунення вказаних розбіжностей підприємством додатково надано лист експедитора від 27.01.2022 з поясненнями щодо заповнення графи 2 експортної митної декларації. У вказаному листі зазначено, що згідно з правилами експортних декларацій при відвантаженні продукції з митного складу у Литві (процедура 3171 зазначена у графі 37 експортної декларації) відправником у експортній декларації має бути зазначений склад, з якого відвантажується продукція. Ця процедура (3171) вказує на те, що відправляється вантаж, який розміщений на митному складі у Литві Т.ч. відправником в експортній декларації, виданий у Клайпеді, зазначено UAB Logistics.

В поданій до митного оформлення копії МД країни відправлення від 26.01.2022 №22LTLC0I00EK02B361 зазначено вартість партії товару - 10 836,21 EUR, натомість вартість партії товару згідно рахунку від 21.01.2022 № 320160 - 12246,00 USD. До митного оформлення інформацію щодо крос-курс валют не надано, тому співставити вартісні показники не виявляється можливим.

Судом встановлено, що згідно п. 5.1. укладеного Контракту на поставку товарів ціни можуть визначатись як в доларах так і в евро, а на зміст експортної митної декларації позивач вплинути не може - вона оформлюється згідно діючого законодавства країни відправлення.

Надавши оцінку тим порушенням, які визначені відповідачем, суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору, при цьому зазначив, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за ці товари.

Щодо доводів апеляційної скарги, які викладені у скарзі з 13 до 27 сторінки, вони полягають у тому, що митниця не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими, прийнятими з порушенням ст.ст. 52-60 МКУ. Приводячи численні норми Митного Кодексу України, приділяючи значну увагу зобов`язанням декларанта, в контексті статей зазначеного кодексу , відповідач підсумовуючи вказує, що декларант або уповноважена особа , які заявляють митну вартість товару, повинні подати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних. Оскільки суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи та аргументам митниці, рішення слід скасувати.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу митного органу, судова колегія наголошує, що лише наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Судова колегія вважає вірним висновок суду стосовно того, що позивачем надано для митного оформлення імпортованого товару необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів.

Ні в суді першої інстанції, ні в доводах апеляційної скарги відповідачем не зазначено та не надано доказів, які б свідчили про наявність у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки, а також не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції прийнято правильне рішення і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 р. у справі № 280/4442/22 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 р. у справі № 280/4442/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко