Справа № 520/16700/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 р. Справа № 520/16700/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/16700/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених субєктом владних повноважень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішення суду від 08.11.2021 у справі № 520/16700/21, в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо своєчасного і в повному обсязі виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок військової пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону 2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2017 року №704, згідно оновленої довідки про складові грошового забезпечення від 26.05.2021 року №65 та виплатити перераховану пенсію з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо тлумачення рішення суду від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21 та перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення замість розміру 82% грошового забезпечення, який був встановлений в момент призначення пенсії вперше;

- у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства та приписів рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21 винести окрему ухвалу та направити її Голові Правління Пенсійного фонду України, в якій поряд з вимогами про усунення порушень Закону постановити питання і про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства а невиконанні судового рішення у повному обсязі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в місячний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 у задоволенні заяви відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 та прийняти рішення, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідачем не виконано у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі № 520/16700/21, що є підставою для визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, вчинені на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі № 520/16700/21, та постановлення окремої ухвали у порядку ст. 249 КАС України. Також зазначає, що застосування відповідачем показника 70% від грошового забезпечення після перерахунку його пенсії на виконання вищевказаного рішення суду є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи спірну ухвалу якою відмовлено у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції зазначив, що предметом спору по адміністративній справі №520/16700/21 є перерахунок на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про складові грошового забезпечення від 22.07.2021 №100/23313, а не зменшені відсотки з 82% до 70%, вказані обставини не були предметом оскарження у справі №520/16700/21, а у разі задоволення вимог заявника, як наслідок буде змінено зміст судового рішення від 08.11.2021 року по справі №520/16700/21, що в свою чергу є порушенням приписів чинного адміністративного законодавства.

Також, стосовно постановлення окремої ухвали у порядку ст. 249 КАС України та зобов`язання відповідача в місячний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21, суд першої інстанції зазначив, оскільки зазначені вимоги, заявлені заявником в прохальній частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі (ст. 383 КАС України), то вони залишаються без розгляду. Повернення в даному випадку виконати фактично неможливо, оскільки зазначені вимоги містяться в процесуальному документі в заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі (ст. 383 КАС України).

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції у межах вимог та доводів заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України та апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що приписами статті 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу.

Тобто, правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

У відповідності до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процесуальне законодавство визначає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В свою чергу згідно з ч.6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, необхідною передумовою щодо задоволення судом заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є встановлення обставин протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В силу вимог ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд акцентує увагу на тому, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року по справі №520/16700/21 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року відповідно до довідки від 22.07.2021 № 100/23313, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату з 01.12.2019 ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про складові грошового забезпечення від 22.07.2021 №100/23313, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Зазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду набрало законної сили.

Як свідчать матеріали справи та було вірно враховано судом першої інстанції, предметом спору в справі №520/16700/21 є перерахунок на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" про складові грошового забезпечення від 22.07.2021 №100/23313, а не зменшені відсотки з 82% до 70%.

За наслідками розгляду справи №520/16700/21, Харківського окружного адміністративного судом 08.11.2021 було прийнято рішення відносно даного конкретного випадку протиправної поведінки відповідача - щодо не здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року відповідно до довідки від 22.07.2021 № 100/23313, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 08.11.2021 року по справі №520/16700/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Виконуючи судове рішення у справі №520/16700/21, Пенсійний фонд у листі №9172-14381/Х-03/8-2000/22 від 27.09.2022 зазначив, що за результатом перерахунку заявнику нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.05.2022 року, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. З 01.06.2022 року пенсія виплачуються з урахуванням рішення суду.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року у розмірі 82% грошового забезпечення відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на встановлені судом першої інстанції обставини з приводу того, що згідно пояснень позивача, викладених в заяві до суду першої інстанції, що під час здійснення перерахунку за новою довідкою, позивачу було знову зменшено відсоткове значення основного розміру пенсії, що також не заперечує Пенсійний фонд у листі №9172-14381/Х-03/8-2000/22 від 27.09.2022.

З наведено слідує, що Пенсійний фонд, перерахувавши розмір пенсії позивача за рішенням у справі № №520/16700/21, повторно зменшив відсотковий розмір грошового забезпечення з 82% до 70%.

Саме з цим, фактично пов`язані вимоги позивача, заявлені ним у поданій заяві, в порядку ст. 383 КАС України, оскільки на його думку, з урахуванням того, що питання стосовно його відсоткового розміру пенсії при здійсненні перерахунку з 01.01.2016 вже вирішувалось Харківським окружним адміністративним судом, відповідач протиправно зменшив повторно відсотковий розмір його пенсії.

Колегія суддів враховує, що резолютивна частина рішення від 15.10.2020 у справі №520/9803/2020, в якій суд зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 в основному розмірі 82 % сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року не містить визначеного періоду, протягом якого відповідачу на виконання рішення суду слід здійснювати виплату призначеної позивачу пенсії у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення, а зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2016 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що судове рішення не може бути ухвалене на майбутнє, стосується лише конкретних спірних правовідносин та періоду їх плину, що в даному випадку є перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року.

Таким чином, звернувшись в даному випадку до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України у справі 520/16700/21, рішення по якій вже виконано, позивач фактично заявляє нові позовні вимоги.

Вказані обставини щодо зменешення відсотків з 82% до 70% не були предметом оскарження у справі №520/16700/21.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про те, що у розумінні приписів ст. 383 КАС України, під час виконання судового рішення у справі №520/16700/21, відповідач не вчинив протиправних дій, у разі задоволення вимог заявника, як наслідок буде змінено зміст судового рішення від 08.11.2021 року по справі №520/16700/21, що в свою чергу є порушенням приписів чинного адміністративного законодавства.

При цьому, позивач в даному випадку, ставить під сумнів розмір відсоткового значення його пенсії, перерахованої за новою довідкою та з 01.12.2019, що може бути предметом тільки окремого юридичного спору.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача у порядку ст. 383 КАС України, у зв`язку з чим погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в її задоволенні.

Стосовно вимог у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства та приписів рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21 винести окрему ухвалу та направити її Голові Правління Пенсійного фонду України, в якій поряд з вимогами про усунення порушень Закону постановити питання і про притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних в допущених порушеннях законодавства а невиконанні судового рішення у повному обсязі та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в місячний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення від 08.11.2021 року у справі №520/16700/21, колегія суддів зазначає наступне.

Суд наголошує, що зазначені вимоги заявника містяться в прохальній частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі (ст. 383 КАС України).

Зазначені інститути адміністративного права формально закріплені в ст. 382 КАС України та в ст. 249 КАС України.

Статтями 166 та 167 КАС України містять встановлено вимоги до форми та змісту заяви, клопотання і заперечення.

Згідно із ч. 1 ст. 167 КАС України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд наголошує, що такі вимоги, містяться в прохальній частині заяви ані формально, ані змістовно не мають характеру процесуального документу, оскільки чинний КАС України чітко визначає, що є заявою, клопотанням та запереченням.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що оскільки зазначені вимоги, заявлені заявником в прохальній частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі (ст. 383 КАС України), то вони залишаються без розгляду.

З урахуванням виклденого, проаналізувавши приписи чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги, які містяться в прохальній частині заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі (ст. 383 КАС України) за своєю правовою природою не є ані клопотанням, ані заявою, ані запереченням, а повернення в даному випадку виконати фактично неможливо, оскільки зазначені вимоги містяться в процесуальному документі в заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі (ст. 383 КАС України).

При цьому, аргументи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі №520/16700/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова