Справа № 120/362/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 р. Справа № 120/362/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповдіач 1) про:

- визнання протиправними дій відповідача 1 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- скасування рішення відповідача 1 № 33 від 07.12.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання відповідача 1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення з відповідною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.11.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням № 33 від 07.12.2022 відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на те, що пільговий стаж роботи позивача зі шкідливими та важкими умовами праці становить 4 роки 3 місяці, що є недостатнім.

Позивач вважає таке рішення неправомірним, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 20.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч. 4 ст. 161 КАС України.

02.02.2023 поштою до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, у відповідача 1 витребувано матеріали пенсійної справи позивача, у тому числі рішення за № 33 від 07.12.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах

20.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із витребовуваними матеріалами.

Відповідач 1 зазначає, що на засіданні комісії при Головному управлінні розглянуто заяву позивача від 21.10.2022 про підтвердження періодів роботи. 03.11.2022 Комісією було прийнято рішення № 8 щодо підтвердження періодів роботи позивача з 01.05.1988 по 16.10.1988 та з 17.10.1988 по 31.12.1989, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим відмовлено у підтвердженні інших періодів роботи, як таких, що дають право на пенсію на пільгових умовах, а саме:

- з 01.01.1990 по 31.12.1991 оскільки відсутні дані про заробітну плату;

- з 01.01.1992 по 01.08.2001 оскільки професія електрозварювальник, за якою працював позивач, не відповідає чинним на період роботи Спискам, через те, що не вказано вид зварювання.

Крім того, за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць. Також за період роботи з січня 1992 по серпень 1997 відсутні дані про заробітну плату.

- з 01.11.2009 по 01.08.2012 оскільки професія електрозварювальник, за якою працював позивач не відповідає чинним на період роботи Спискам, а саме не вказано вид зварювання. Крім того, відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць та про ліквідацію без правонаступника ТОВ "Шпиківгаз".

Відповідач 1 вказує на те, що 30.11.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за результатами розгляду якої прийнято рішення № 33 від 07.12.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність необхідного стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці.

Водночас з пояснень відповідача 1 та доданих на їх підтвердження документів судом встановлено, що рішення № 33 від 07.12.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії було винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відтак ухвалою суду від 07.03.2023 до участі у справі як другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач 2).

24.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідача 2 просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач 2 вказує на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 33 від 07.12.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу позивача не зараховані періоди з 01.01.1990 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 01.08.2001 та з 01.11.2009 по 01.08.2012, оскільки рішенням комісії № 8 при Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено у зарахуванні цих періодів до пільгового стажу роботи позивача. Про прийняте рішення листом повідомлено позивача.

Відповідач 2 зауважує, що враховуючи довідку, уточнюючу пільговий характер роботи та результати атестації робочих місць, стаж роботи позивача, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, становить 8 років 2 місяці 3 дні (замість 12 років 6 місяців ). Разом з тим страховий стаж позивача становить 37 років 03 місяці 29 днів, з яких пільговий 4 роки 3 місяці 24 дні.

Крім того, відповідач 2 зазначає, що вимога призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, а тому задоволення не підлягає.

Також у прохальній частині відзиву відповідач 2 просив суд здійснювати розгляд справи в судовому засідання з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 27.03.20223 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

28.03.2023 до суду надійшла заява відповідача 2 про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву іншим учасникам справи.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що позивач з 17.10.1988 по 01.08.2012 працював на посадах електрогазозварника, електрозварника та газоелектрозварника, що підтверджується записами в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

21.10.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про підтвердження стажу роботи, додавши ряд необхідних документів.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 8 від 03.11.2022 про результати розгляду вкащаної заяви Комісія вирішила відмовити в підтвердженні періоду роботи позивача з 01.01.1990 по 31.12.1991 оскільки відсутні дані про заробітну плату, а з 01.01.1992 по 01.08.2001 оскільки професія електрозварювальник, за якою працював позивач, не відповідає чинним на період роботи Спискам, а саме не вказано вид зварювання. Крім того, за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць. Також за період роботи з січня 1992 по серпень 1997 відсутні дані про заробітну плату. З 01.11.2009 по 01.08.2012 оскільки професія електрозварювальник, за якою працював позивач, не відповідає чинним на період роботи Спискам, а саме не вказано вид зварювання. Крім того, відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць та про ліквідацію без правонаступника ТОВ "Шпиківгаз".

30.11.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2. До заяви додав ряд необхідних документів, а саме: довідку щодо присвоєння РНОКПП № НОМЕР_2 , заяву про призначення/перерахунок пенсії, паспорт серії № НОМЕР_3 , військовий квиток № НОМЕР_4 , диплом (свідоцтво, атестат) про навчання №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № 0200-0219-6/60166, довідку про зміну назви організації № 210/сп10973-1022, довідку про прийняття на роботу (навчання) №№ 1900-оп, 210-си-10973-1022, 355, 250/2, 53, 1, 31, 97, 210-сg-10972-1022, трудову книжку або документ про стаж № 0520820, НОМЕР_1 .

Листом від 28.12.2022 № 0200-0219-8/99864 Відділ обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) м. Тульчин Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надіслав позивачу повідомлення від 07.12.2022 № 33 про відмову у призначення пенсії. Зі змісту листа слідує, що необхідний пільговий стаж позивача становить 12 років 6 місяців, тоді як пільговий стаж позивача 4 роки 3 місяці 24 дні. До пільгового стажу не зараховані періоди з 01.01.1990 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 01.08.2001, з 01.11.2009 по 01.08.2012, оскільки рішенням комісії від 03.11.2022 № 8 при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу роботи.

Позивач не погоджується з відмовою пенсійного органу у призначенні пільгової пенсії за віком, вважає рішення та дії відповідачів протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з Європейською соціальною хартією (переглянута) від 03 травня 1996 року, що ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

У вказаній редакції пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV був викладений на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, є чинним на сьогодні та неконституційним не визнавався.

Окрім внесенням змін до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, Законом № 2148-VIII також внесено низку інших істотних змін до Закону № 1058-IV, зокрема доповнено його окремим розділом XIV-1 під назвою "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" (статті 114-115).

Отже, з набранням чинності Закону № 2148-VIII питання, пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в тому числі по Списках № 1 та № 2, регулюються положеннями Закону № 1058-IV.

Це підтверджується й тим, що до прийняття Закону № 2148-VIII пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV мав іншу редакцію, а саме такого змісту:

"Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення"".

Таким чином, у попередній редакції пункт 2 Прикінцевих положень допускав можливість призначення пільгових пенсій по Списках № 1 та № 2 за нормами Закону № 1058-IV, але при цьому діяли вимоги щодо віку та стажу, передбачені Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII).

З прийняттям Закону № 2148-VIII відповідне питання врегульовано інакше, а саме призначення пільгових пенсій здійснюється виключно за нормами Закону № 1058-IV.

Тобто при вирішенні питання про наявність у позивача відповідного права на пільгову пенсію підлягають застосуванню положення статті 114 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чоловіки, які досягнули 55-річного віку, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року за наявності страхового стажу не менше 29 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому для зарахування періоду роботи на посадах, віднесених до Списку № 2 у період до 21 серпня 1992 року необхідне підтвердження документами відповідних умов праці, а за період після 21 серпня 1992 року підтвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що позивач 30.11.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2. До заяви додав ряд необхідних документів.

За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та прийнято рішення № 33 від 07.12.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зі змісту рішення слідує, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи позивача з 01.01.1990 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 01.08.2001 та з 01.11.2009 по 01.08.2012, оскільки рішенням комісії від 03.11.2022 № 8 при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено у зарахуванні цих періодів до пільгового стажу роботи.

Звідси випливає, що в основу оскаржуваного рішення відповідач 2 поклав інше рішення пенсійного органу, а саме рішення № 8 від 03.11.2022, а також зроблені у нього висновки. Відтак для вирішення спору між сторонами необхідним є надання судом правової оцінки цьому рішенню, незважаючи на те, що воно не охоплюється предметом заявленого адміністративного позову.

Так, рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 8 від 03.11.2022 відмовлено в підтвердженні періодів роботи позивача, як таких, що дають право на пенсію на пільгових умовах:

- з 01.01.1990 по 31.12.1991 оскільки відсутні дані про заробітну плату;

- з 01.01.1992 по 01.08.2001 оскільки професія електрозварювальник, за якою працював позивач, не відповідає чинним на період роботи Спискам, а саме не вказано вид зварювання. Крім того, за період з 22.08.1992 відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць. Також за період роботи з січня 1992 по серпень 1997 відсутні дані про заробітну плату.

- з 01.11.2009 по 01.08.2012 оскільки професія електрозварювальник, за якою працював позивач, не відповідає чинним на період роботи Спискам, а саме не вказано вид зварювання. Крім того, відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць та про ліквідацію без правонаступника ТОВ "Шпиківгаз".

Перевіряючи вказані доводи відповідача 1, суд враховує, що згідно із ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач працював на таких посадах:

- 17.10.1988 зарахований газоелектрозварювальником 4-го розряду;

- 29.09.1989 присвоєно 5-й розряд газоелетрозварювальника;

- 01.08.2001 звільнений у зв`яку з переведенням;

-09.08.2001 прийнятий газоелектрозварювальником 5-го розряду в порядку переведення;

- 08.11.2001 звільнений за власним бажанням;

- 09.11.2001 прийнятий електрогазозварювальником 5-го розряду;

- 01.11.2003 присвоєний 6 розряд електрозварювальника;

- 30.03.2004 звільнений з роботи за власним бажанням;

-04.05.2004 прийнятий на роботу газоелектрозварювальником 6-го розряду;

- 30.05.2005 звільнений з роботи за згодою сторін.

- на підставі трудового договору № 8 від 15.01.2008 прийнятий на роботу зварювальником 6-го розряду;

- 30.10.2009 звільнений з роботи за згодою сторін;

- 01.11.200 прийнятий на роботу електрогазозварником 6-го розрядку ТОВ "Шпиківгаз";

- 01.08.2012 звільнений з роботи за згодою сторін.

Відтак у спірний період позивач працював на посадах газоелектрозварювальника, електрогазозварювальника, електрозварювальника.

Суд зазначає, що у періодах роботи позивача діяли Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173, Список № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.91 № 10, та Список № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.94 № 162, Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Крім цього, відповідно до розділу XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, відносяться газозварники, електрозварники ручного зварювання, газоелектрозварники.

Також суд враховує, що відповідно до Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.85 № 17/2-54, професія зварника, не визначена як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для висновку, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 535/103/17, від 26.03.2020 у справі № 193/45/17, від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17 та від 06.04.2022 у справі № 457/1407/13-а.

Отже, професія "електрогазозварника" ("газоелектрозварника" та "електрозварника") є такою, що передбачена у всіх Списках № 2.

Щодо доводів відповідача про відсутність даних про проведення та результати проведення атестації робочих місць, суд зазначає таке.

Пунктом 4 Порядку № 383 встановлено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена Постанова № 442 набрала чинності з 21 серпня 1992 року. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що весь період роботи на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці до 21 серпня 1992 року зараховується до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, без підтвердження такого права за результатами атестації, тоді як період після 21 серпня 1992 року відповідне право впродовж наступних 5 років повинно бути підтверджено за результатами атестації та подальшими результатами атестації кожні наступні 5 років. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та/або уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

В постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Надалі вказаний висновок неодноразово підтверджувався Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

При міром, у постанові від 11.05.2022 у справі № 120/1089/19-а зазначено, що колегія суддів Верховного Суду не може погодитись з наведеними в оскаржуваних судових рішеннях мотивами про відсутність у позивача права на зарахування періоду його роботи після 21.08.1992 до пільгового стажу, а отже й права на спірну пенсію з огляду на не проведення атестації робочого місця електрогазозварника, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постанові від 28.02.2018 у справі № 428/7863/17, згідно з якою певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2. За наявності такої трудової книжки підтверджувати трудовий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Щодо відсутності даних про ліквідацію без правонаступника ТОВ "Шпиківгаз", то суд зазначає, що згідно даних архівної довідки від 24.08.2022 № 250, 24.02.2004 засновано ТОВ "Шпиківгаз", а 20.02.2014 рішенням загальних зборів засновників ТОВ "Шпиківгаз" ліквідовано. Зі змісту цієї ж довідки вбачається, що ОСОБА_1 працював на підприємстві з 01.11.2009 по 01.08.2012. Такі відомості повністю відповідають відомостям із трудової книжки позивача.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2019 у справі № 265/6202/16-а вказав на те, що Комісія не може відмовити у розгляді або повернути документи, які надійшли для розгляду, якщо серед наданих документів відсутні відомості про ліквідацію підприємства. Рішення Комісії не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії, оскільки не встановлює період роботи, який не зараховується до пільгового стажу.

Отже, період роботи позивача з 01.11.2009 по 01.08.2012 підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Необґрунтованими слід визнати і доводи відповідача 1 в частині незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.01.1990 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 01.08.2001 з підстав відсутності даних про заробітну плату.

Суд зауважує, що несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для непідтвердження пільгового періоду роботи позивача, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків.

На переконання суду, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 (справа № 144/669/17) та від 20.03.2019 (справа № 688/947/17).

До того ж, як видно з матеріалів справи, пенсійний орган не відмовив у зарахуванні вищезазначених періодів до загального трудового стажу роботи позивача, що також спростовує доводи відповідачів в цій частині.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач безпідставно не підтвердив пільгові періоди роботи позивача з 01.01.1990 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 01.08.2001 та з 01.11.2009 по 01.08.2012.

Відтак за наслідками розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області слід зобов`язати зарахувати вказані періоди до пільгового стажу роботи.

Водночас, разом зі стажем, який зарахований відповідачем 1 4 роки 3 місяці 24 дні, загалом пільговий стаж позивача становить більше 12 років 6 місяців, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 07.12.2022 № 33 визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 30.11.2022, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, наявні підстави призначити позивачу пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV з дати звернення за пенсією.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівну).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 33 від 07.12.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.1990 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 01.08.2001 та з 01.11.2009 по 01.08.2012 та призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 30.11.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

3) відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, місцезнаходження: вул. Г. Чекірди, буд. 10, м. Хмельницький, 29000).

Повне рішення суду складено 31.03.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович