Справа № 500/533/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа №500/533/23

27 березня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Денисюк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Тернопільській області щодо не вирішення по суті заяви позивача про підготовку та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення за відповідною посадою, з якої він був звільнений з військової служби, станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з розрахунком посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови №704, із обов`язковим зазначенням розмірів всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, для перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020,

зобов`язати Управління Служби безпеки України в Тернопільській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення, за відповідною посадою, з якої він був звільнений з військової служби, станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з розрахунком посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови №704, із обов`язковим зазначенням розмірів всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, для перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020.

На підставі статті 12 та глави 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Тернопільським окружним адміністративним судом винесено ухвалу від 27 лютого 2023 року про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у якій зазначено строк подання відзиву на позовну заяву.

15.03.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Також 15.03.2023 до суду відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду за пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Вказує, що за матеріалами справи позивач звернувся з позовом до суду в лютому 2023 року та у позовній заяві просить зобов`язати УСБУ в Тернопільській області підготувати та надати до ГУ ПФУ в Тернопільській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку основного розміру пенсії.

З посиланням на норми чинного законодавства України та судову практику зазначає, що позивач не вказав у позовній заяві жодних аргументів і доводів щодо того, які об`єктивні обставини перешкоджали йому, починаючи з 01.02.2020 до січня 2023 року звернутися до відповідача в цій справі про видачу йому довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020.

За таких обставин вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, хоча мав можливість реалізувати своє право бути обізнаним про розмір нарахованої пенсії шляхом звернення як до уповноваженого органу щодо видачі довідки, так і до органу пенсійного забезпечення, який перераховував пенсію на підставі такої довідки, що залежить виключно від самого позивача, а не від дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Позивач необґрунтовано, не дотримуючись встановленого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

При цьому, отримання позивачем листа відповідача від 08.02.2023 за вихідним №К-17-220/22 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Ухвалою суду від 16.03.2023 розгляд справи №500/533/23 визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 27.03.2023.

24.03.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де, зокрема, вказав, що дізнався про порушення його права, отримавши 08.02.2023 №К-17-220/22 від УСБУ в Тернопільській області відмову скласти і надіслати до ГУ ПФУ в Тернопільській області довідку про грошове забезпечення позивача станом на 01.01.2020, як відповідь на надіслану 16.01.2023 до СБУ в Тернопільській області заяву з проханням про складення довідки. Отримавши 08.02.2023 відмову від СБУ в Тернопільській області у складанні і направленні до ГУ ПФУ в Тернопільській області відповідної довідки, 21.02.2023 позивач звернувся до суду із позовом, що свідчить про дотримання встановленого статтею 122 КАС України шестимісячного строку.

В судовому засіданні 27.03.2023 представник відповідача подане клопотання про залишення позову без розгляду за пропуском строку звернення до адміністративного суду від 15.03.2023 підтримала повністю з мотивів, викладених у ньому та просила задовольнити.

Позивач просив розглянути справу по суті та задовольнити позов, вважаючи, що ним строк звернення до суду не пропущений.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, суд при вирішенні клопотання про залишення позову без розгляду враховує таке.

За положеннями частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами; чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Позивач у встановлений законодавством строк до суду не звернувся, доказів наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

При цьому суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача 08.02.2023 у відповідь на його звернення від 16.01.2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Більше того, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Крім того, з часу одержання позивачем пенсії, а саме з 01.02.2020 позивач мав би дізнатись про порушення своїх прав (адже пенсія надходила у меншому розмірі, так як у довідку про розмір його грошового забезпечення не увійшли відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення) та премії). Проте з цим позовом до суду позивач звернувся лише 21.02.2023, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Тому суд не погоджується з твердженням позивача про те, що отримавши 08.02.2023 відмову від Управління Служби безпеки України в Тернопільській області у складанні і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідної довідки, 21.02.2023 звернувся до суду із цим позовом, що свідчить про дотримання встановленого статтею 122 КАС України шестимісячного строку.

Жодних обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем не наведено, а судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вказані норми кореспондуються з положеннями частини восьмої статті 240 КАС України, згідно з якими суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду без поважних причин, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 03.04.2023.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Управління Служби безпеки України в Тернопільській області (місцезнаходження: проспект С.Бандери, 21, м. Тернопіль, 46002, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.