Справа № 300/2520/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2520/22 пров. № А/857/17064/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.

з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року (суддя першої інстанції Григорук О.Б., м. Івано-Франківськ)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернуся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про заборону в`їзду в Україну від 22.04.2022.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки рішення було прийняте на основі недостовірної інформації та без дотримання вимог Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржив позивач. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове про повне задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що рішення про заборону в`їзду в Україну від 22.04.2022 є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки було прийняте на основі недостовірної інформації та без дотримання вимог Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235. В апеляційній скарзі також вказав, що відомості, викладені в поданні органу поліції про вчиненні ОСОБА_1 неправомірних дій, порушення громадського порядку, не відповідають дійсності і не підтверджені належним чином. Отже, подання є необґрунтованим.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про законність й обґрунтованість оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні представник апелянта Якубовський О.О. підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що ОСОБА_1 не вчиняв на території України правопорушень і підстав вважати , що він може вчиняти дії, що можуть загрожувати громадському порядку та права й інтересам інших осіб, немає.

Представник відповідача Думенко В.П. у судовому засіданні заперечив доводи апелянта та пояснив, що органом поліції було надано інформацію про можливе вчинення позивачем дій, які становитимуть загрозу дотриманню громадського порядку в державі під час воєнного стану, що є підставою для тимчасової заборони в`їзду іноземця.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 на підставі посвідки ТР167212 тимчасово проживав в Україні з метою навчання.

На підставі Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, та пунктів 1, 2 частини 1 статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України звернулося до відповідача із зверненням від 20.04.2022 №880/55/108/01-2022 про розгляд питання щодо прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Індія ОСОБА_1 строком на 3 роки.

У даному поданні вказано, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 становить загрозу охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Зазначено, що за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 , який перебував в Україні, з метою вчинення протиправної діяльності направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організацію масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності, та направлені на повалення державного ладу України.

Крім того, з метою попередження порушення іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства та дестабілізації криміногенної обстановки в Україні, у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 має намір прибути до західних регіонів України, де шляхом підбурення вихідців з РФ та близьких їм осіб, планує створити масові протести та спротиви біля місцевих державних адміністрацій. Таким чином, вказане може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізацію в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб які тимчасово чи постійно проживають в Україні. Разом з цим, зазначено, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 станом на 19.04.2022 не перебуває в статусі підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення (а.с.27).

22.04.2022 Державна міграційна служба України в Івано-Франківській області прийняла рішення про заборону ОСОБА_1 в`їзду в Україну строком на три роки, до 22.04.2025. Вказане рішення мотивоване тим, що 20.04.2022 до УДМС в Івано-Франківській області від Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області надійшло обґрунтоване звернення про застосування заборони в`їзду в Україну строком на три роки відносно громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 . Вказаний іноземець документований посвідкою на тимчасове проживання НОМЕР_1 , термін дії до 01.08.2023, підстава - навчання, код органу, що видав - 2601. Згідно інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "АРКАН"), станом на 22.04.2022 зазначений іноземець знаходиться за межами України. Відповідно до статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється в інтересах охорони громадського порядку, в інтересах захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні. Керуючись Інструкцією "Про порядок прийняття ДМС України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", затвердженої наказом МВС від 17.12.2013 №1235 (а.с.14-16).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вказаного рішення з наступних мотивів.

Згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з Протоколом №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (пункти 1-3 статті 2).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI.

Відповідно частини 1 статті 13 до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю (абзац другий);

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні (абзац третій).

Згідно частини 2 статті 13 до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну (частина 3 статті 13 до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється, визначає Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235 (надалі - Інструкція від 17.12.2013 №1235).

Згідно пункту 3 Інструкції від 17.12.2013 №1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Пунктом 4 Інструкції від 17.12.2013 №1235 визначено, що рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою: а) підрозділів Робочого апарату Укрбюро Інтерполу - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам у процесі співробітництва з правоохоронними органами інших держав та міжнародних правоохоронних організацій; б) підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності; в) органів досудового розслідування поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення кримінального провадження; г) підрозділів патрульної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час провадження в справах про адміністративні правопорушення, підготовки або здійснення заходів із забезпечення громадського порядку; ґ) органів охорони здоров`я - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; д) за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Відповідно до пункту 5 Інструкції від 17.12.2013 №1235 після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

Згідно з пунктом 6 Інструкції від 17.12.2013 №1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

У відповідності до пункту 7 Інструкції від 17.12.2013 №1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особі підписується керівником структурного підрозділу апарату ДМС, начальником управління (відділу) міграційної роботи ГУДМС, УДМС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і затверджується: в апараті ДМС - Головою, першим заступником або заступником; у головних управліннях, управліннях ДМС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - начальником відповідного ГУДМС, УДМС, його першим заступником або заступником.

Отже, в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється в інтересах охорони громадського порядку, в інтересах захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

З огляду на наведене, необхідність заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства в інтересах охорони громадського порядку, в інтересах захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні визначається компетентними державними органами та має превентивний характер, який не потребує обов`язкової наявності порушень законодавства вказаними особами.

Тобто, суб`єкту владних повноважень надається свобода, оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів можливих рішень, а саме встановити заборону на в`їзд, або не встановлювати таку заборону.

При цьому, суд зауважує, що в Україні введено воєнний стан.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як видно з інформації Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 20.04.2022 №880/55/108/01-2022 у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 має намір прибути до західних регіонів України, де шляхом підбурення вихідців з РФ та близьких їм осіб, планує створити масові протести та спротиви біля місцевих державних адміністрацій. Таким чином, вказане може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізацію в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб які тимчасово чи постійно проживають в Україні (а.с.27).

Відтак, враховуючи ту обставину, що компетентний державний орган підчас здійснення оперативно-розшукової діяльності встановив можливість вчинення позивачем в Україні діяльності, направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, відповідач обґрунтовано превентивно та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, прийняв оскаржуване рішення.

Отже, підстав для скасування цього рішення немає.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 31.03.2023.