Справа № 300/1164/23
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2023 р. справа № 300/1164/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Главача І.А.,
при секретарі Вацик В.В.,
від позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
від відповідача Керніцький А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 08.03.2023 ВП № 71045465 про накладення штрафу,
ОСОБА_3 (надалі, також позивач, ОСОБА_4 ), в інтересах якого діє адвокат Волосянко Романа Олексійович, 17.03.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі, також відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 08.03.2023 ВП № 71045465 про накладення штрафу.
22.03.2023 суд відкрив провадження за вказаним позовом, а справу призначив до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, встановлених статтями 268, 269, 270, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання вимог ухвали суду від 22.03.2023 представник позивача 28.03.2023 подав письмові пояснення.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовільнити повністю. В судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву про виправлення описки у назві відповідача.
В судовому засіданні представник відповідача подав відзив, щодо задоволення позову заперечив, з підстав, що при прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач діяв в межах повноважень, в порядку та в спосіб, встановлений чинним законодавством. Просив відмовити в задоволенні позову.
Суд, відповідно до вимог статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановив наступне.
Рішенням Івано-Франківського міського суду за № 344/20196/21 від 19.07.2022, яке набрало законної сили 01.12.2022, позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, - задоволено частково.

18.01.2023 Івано-Франківський міський суд видав виконавчий лист за № 344/20196/21 про зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться у спільній сумісній власності по АДРЕСА_1 , шляхом здійснення демонтажу самовільно збудованної бетонної площадки та складених будівельних блоків.

15.02.2023 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Керніцьким Андрієм Васильовичем відкрито виконавче провадження за № 71045465 з примусового виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду за № 344/20196/21 від 18.01.2023.

З метою перевірки виконання рішення суду, 02.03.2023 державним виконавцем складено акт про те, що за адресою АДРЕСА_1 , рішення суду не виконане, однак боржником проводяться роботи з демонтажу самовільно збудованої бетонної площадки та складених будівельних блоків.

Відтак, 07.03.2023 державним виконавцем Керніцьким А.В. повторно здійснено вихід на місце виконання за адресою АДРЕСА_1 та складено в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_2 акт про те, що виконавчий документ не виконано, оскільки боржником не проведено в повному обсязі демонтажу збудованої бетонної площадки.

Відповідно до пояснення ОСОБА_2 , який уповноважений представляти Волошанського О.Є. на підставі довіренності, на зворотній стороні акта державного виконавця від 07.03.2023, рішення суду станом на 06.03.2023 виконане в повному обсязі бетонна площадка демонтована повністю, державний виконавець без будь-якого належного обгрунтування вимагає розібрати частину сходів до квартири.

Керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", 08.03.2023 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу, з обґрунтувань, що виконавчий документ боржником не виконано.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Так, згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців встановлює стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 18 даного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункта 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 3 цієї ж норми Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункта 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначає стаття 63 Закону України Про виконавче провадження.

Частиною першою вказаної статті Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону).

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Статті 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають відповідальність за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Невиконання боржником рішення суду тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як наслідок, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.09.2019 в справі №0840/3476/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт виконання чи неналежне виконання рішення, а й упевнитися у наявності або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Підставою для застосування до позивача, оскаржуваною постановою, штрафу за невиконання рішення суду є акт державного виконавця від 07.03.2023, яким встановлено, що виконавчий документ боржником не виконано.

Розкриття посадовою особою суб`єкта владних повноважень короткого змісту мотивів та аргументів прийняття рішення, із посиланням на фактичні обставини, є обов`язком, а не правом. При цьому, відсутність будь-якої мотивації, із зазначенням лише висновку рішення, є свавільною поведінкою посадової особи, якій державою делеговані повноваження вчиняти владну управлінську функцію.

Суд звертає увагу, що нормою частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державному виконавцю надано широке коло прав для перевірки виконання рішення суду. Натомість відповідачем не надано доказів вжиття таких заходів.

Позивач на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 19.07.2022 у справі за № 344/20196/21 здійснив демонтаж самовільно збудованої бетонної площадки та складених будівельних блоків станом на 07.03.2023, що підтверджується матеріалами справи.

Будь-яких спростувань щодо не здійсненого демонтажу в повному обсязі та/або приналежності частини сходів до частини самовільно збудованої площадки відповідачем не подано.

Як наслідок, у суду відсутні підстави для висновку про те, що державним виконавцем перед прийняттям оскаржуваної постанови про накладення штрафу було виконано покладений на нього обов`язок щодо з`ясування наявності факту належного чи неналежного виконання судового рішення, а також чи невиконання боржником рішення суду в повному обсязі, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні боржником та відсутності поважних причин його невиконання, після виконання якого у державного виконавця виникає право на накладення на боржника штрафу на підставі статтей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Варто наголосити, що виконавцем самостійно у постанові про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2023 надано боржнику 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду. Однак, як встановлено з матеріалів справи, позивач постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 21.02.2023, відтак останній день строку припадав на 08.03.2023. При цьому, відповідачем в судовому засіданні визнано протиправність передчасного виходу на місце виконання та складання відповідних актів, до спливу такого строку.

Отож, є необґрунтованим винесення постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду, а постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Керніцького А.В. за ВП № 71045465 від 08.03.2023 про накладення штрафу в розмірі 1 700,00 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови від 08.03.2023 ВП № 71045465 про накладення штраф підлягає до задоволення повністю.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1 073, 60 гривень, згідно квитанції за № 0.0..1 від 17.03.2023.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вулиця Галицька, будинок 45, місто Івано-Франківськ, 76019, ) ВП № 71045465 від 08.03.2023 про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 1 700,00 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вулиця Галицька, будинок 45, місто Івано-Франківськ, 76019, ) сплачений судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач - Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вулиця Галицька, будинок 45, місто Івано-Франківськ, 76019, ).

Суддя Главач І.А.