Справа № 202/3170/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2023 року Справа № 202/3170/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання протиправними дій та рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (відповідач-1), Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради (відповідач-2), в якому просить суд:

- скасувати Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД 01127136 від 07.02.2023 року, винесене інспектором з паркування Інспекції з питань контролю з паркування Дніпровської міської ради Гаман С.В., згідно якого позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за Повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД 01127136 від 07.02.2023 року за ч.3 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП;

- визнати дії головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Гаман С.В. щодо складання Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №0044 від 07.02.2023 року, тимчасового затримання транспортного засобу CHERY CROSS EASTAR, р.н. НОМЕР_1 та доставки його для зберігання на спеціальний майданчик протиправними;

- стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь позивача сплачену суму штрафу в розмірі 347,00 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.;

- стягнути з Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради на користь позивача суму за зберігання транспортного засобу у розмірі 147,00 грн. та сплачену суму за евакуацію транспортного засобу в розмірі 2154,00 грн.;

- відшкодувати за рахунок Інспекції з питань контролю та паркування Дніпровської міської ради судові витрати.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання незаконними дій та рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, відшкодування шкоди передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

20.03.2023р. справа №202/3170/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання протиправними дій та рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування шкоди надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, судом встановлено, що позивач звернувся до суду, оскільки вважає протиправною та оскаржує постанову серії ІД 01127136 від 07.02.2023 року, винесену інспектором з паркування Інспекції з питань контролю з паркування Дніпровської міської ради Гаман С.В., згідно якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00грн., а також оскаржує дії інспектора з паркування Інспекції з питань контролю з паркування Дніпровської міської ради Гаман С.В., вчинені останнім у цій же справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, щодо складання Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №0044 від 07.02.2023 року, тимчасового затримання транспортного засобу позивача - CHERY CROSS EASTAR, р.н. НОМЕР_1 та доставки його для зберігання на спеціальний майданчик, із заявленням поряд з цим похідних позовних вимог про стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат у зв`язку із його незаконним, на думку позивача, притягненням до адміністративної відповідальності, та моральної шкоди.

При цьому положеннями пункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (частина друга статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, до місцевого загального суду як адміністративного може бути оскаржено не тільки рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, а й дії (бездіяльність) суб`єктів владних повноважень, вчинені у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому суд звертає увагу на те, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Враховуючи те, що позивачем у цьому випадку оскаржуються рішення посадової особи відповідача-1 про накладення на позивача адміністративного стягнення (щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності), а також дії посадової особи відповідача-1 щодо складання Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №0044 від 07.02.2023 року, тимчасового затримання транспортного засобу позивача - CHERY CROSS EASTAR, р.н. НОМЕР_1 та доставки його для зберігання на спеціальний майданчик, що вчинені останнім у цій же справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, такий спір підлягає розгляду саме у місцевому загальному суді як адміністративному, позаяк, окружний адміністративний суд позбавлений правових підстав для перевірки доводів позивача стосовно можливого (ймовірного) вчинення особою адміністративного правопорушення за ознаками ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від чого і залежить правомірність подальших дій (рішень) владного суб`єкта у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведені висновки підтверджено численною судовою практикою розгляду адміністративних справи з аналогічним позовними вимогами, який здійснювався саме місцевими загальними судами як адміністративними, і за наслідками апеляційного оскарження такі рішення місцевих загальних судів не були визнані, такими, що ухвалені з порушенням правил предметної підсудності (зокрема, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022р. у справі 932/4820/21(2а/932/231/21; рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022р. у справі №160/10277/21(2-а/206/22/21) тощо).

Оскарження позивачем окрім рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ознаками ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і інших дій суб`єкта владних повноважень щодо тимчасового затримання транспортного засобу позивача та евакуації його для зберігання на спеціальний майданчик, а також щодо складання акта такого тимчасового затримання транспортного засобу не може свідчити про предметну підсудність такої справи окружним адміністративним судам, бо вищевказані дії вчинені суб`єктом владних повноважень саме у рамках справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, згідно зі ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих. Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Отже, наведені приписи ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення також свідчать про те, що дії зі складання акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, з тимчасового затримання транспортного засобу та доставляння (евакуації) для зберігання на спеціальний майданчик є діями, що вчиняються саме в рамках притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за вчинення адміністративного правопорушення за ознаками ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин, ця позовна заява належить до юрисдикції саме місцевого загального суду як адміністративного, а не Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

При цьому суд враховує, що з одного боку, відповідно до ч.1 ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, водночас, приписами ст.318 КАС України встановлено, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу (частина 1 статті 318 КАС України); справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (частина 2 статті 318 КАС України), відтак, недотримання правил юрисдикції (саме предметної підсудності) є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Прийняття цієї справи до свого провадження Дніпропетровським окружним адміністративним судом, за наведених вище обставин, не може вважатися таким, що здійснено з додержанням правил предметної підсудності (юрисдикції) та може мати наслідком скасування ухваленого за результатами її розгляду рішення відповідно до ч.1 ст.318 КАС України, яка не містить жодних виключень для скасування рішення, прийнятого судом з порушенням правил юрисдикції (предметної підсудності), в тому числі і такого, як прийняття цим судом до свого провадження справи, що йому предметно непідсудна, задля уникнення спору про підсудність.

Відтак, з метою забезпечення дотримання правил предметної підсудності (юрисдикції) при розгляді цієї справи та здійснення її розгляду саме належним судом, задля уникнення випадків, передбачених ч.1 ст.318 КАС України, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі цієї справи на розгляд іншого адміністративного суду, а саме відповідного місцевого загального суду як адміністративного суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що дії, які необхідно здійснити суду у випадку виявлення ним порушення правил предметної підсудності чинними процесуальними нормами не передбачені, суд, застосовуючи аналогію закону, виходячи з положень статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що дана справа підлягає передачі за предметною підсудністю до належного суду, а саме: має бути передана на розгляд місцевого загального суду як адміністративного суду за предметною підсудністю.

Частиною 1 статті 25 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з матеріалами справи зареєстрованим місцем знаходження позивача є: АДРЕСА_1 , що належить територіально до Індустріального району міста Дніпра.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу №202/3170/23 (провадження №2-а/202/28/2023) на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 84).

За правилами ч.8 ст. 29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 20, 25, 29, 243, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №202/3170/23 (провадження №2-а/202/28/2023) за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання протиправними дій та рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування шкоди передати на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (49074, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 84) за підсудністю.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.8 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова