Справа № 200/9977/18-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

31 березня 2023 року Справа №200/9977/18-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 22 103,07 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 48 154,24грн, -

У С Т А Н О В И Л А:

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області (далі - відповідач) про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 22 103,07 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 48 154,24 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року скасовано, а справу 200/9977/18-а направлено на новий судовий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від зазначену справу передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В.

Ухвалою суду від 18.01.2023 справу №200/9977/18-а прийнято до свого провадження суддею Буряк І.В. Призначено у справі підготовче засідання.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовна заява має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до частини 3,4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Положення наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

13.02.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, де останній серед інших заперечень щодо позовних вимог, вказав що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Поняття процесуальних строків в адміністративному судочинстві визначено в частині 1 статті 118 КАС України. Згідно вказаної норми процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 КАС України).

Відповідно до частин 1-2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимоги різного характеру, зокрема: щодо стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 22 103,07 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 48 154,24грн.

Відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 (яка узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними в постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19) за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Однією з позовних вимог у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У Рішенні від 22.02.2012 у справі №4-рп/2012 Конституційний Суд України розтлумачив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що позивач звільнений з публічної служби, до спірних правовідносин підлягають застосування саме положення ч. 5 ст. 122 КАС України, оскільки такі положення є спеціальними по відношенню до ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Таким чином, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, до спірних правовідносин має бути застосований спеціальний процесуальний строк, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України для спорів, пов`язаних зі звільненням з публічної служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі №320/2675/21, від 17.11.2022 у справі №520/12661/19, від 16.03.2023 у справі №160/20711/21.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду після остаточного розрахунку з ним (22.05.2018) лише 05.10.2018, суд дійшов висновку про те, що позивачем був пропущений строк для звернення до адміністративного суду з цим позовом в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку.

Позивач, звернувся до суду з даним позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності підстав для поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 48 154,24 грн.

Відповідно до статті 171 частини 13 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до статті 171 частин 14 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відповідно до статті 171 частини 15 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху після відкриття провадження в адміністративній.

Керуючись статтями 122, 161, 171, 240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 48 154,24грн. залишити без руху.

Надати позивачу термін п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання клопотання про поновлення строку звернення до суду наведенням при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку в частині позовних вимог, що визначені цією ухвалою, як заявлені із пропуском процесуального строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Попередити позивача, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду, за приписами ч.15 статті 171 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Буряк