Справа № 160/739/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2023 року Справа № 160/739/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Спецстальтрейд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належних доказів надсилання іншим учасникам справи копій позовної заяви та всіх доданих до неї документів.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 18.01.2023 року позивачем 20.01.2023 року усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2023р. прийнято позовну заяву ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/739/23 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 27.02.2023 року та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Також вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Також 15.02.2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023р. у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в адміністративній справі №160/739/23 відмовлено.
17.02.2023р. до суду надійшли пояснення представника позивача стосовно неможливості надання станом на цю дату відповіді на відзив через неотримання відзиву відповідача позивачем.
23.02.2023р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях від 13.02.2023 року, та додатково зауважено, що у цьому випадку предметом спору є не само право відповідача на проведення камеральних перевірок, а чи є право на проведення конкретної камеральної перевірки з конкретного питання в умовах воєнного стану в цій справі, з огляду на приписи п.69.2, п.69.11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Також позивачем зазначено, що в подальшому відбулися зміни у чинному законодавстві, зокрема, Законом України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» від 12 січня 2023 року № 2876-IX до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесено такі зміни, а саме: підрозділ 2 доповнено пунктами 89 та 90, якими запроваджено наступні суттєві зміни: 1) період дії вказаного закону - протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, 2) зміна як часу (у робочі дні з 8 години до 20 години), у граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, триває з 0 годин 00 хвилин до 24 години 00 хвилин, так і граничного строку реєстрації податкової накладної у календарних днях, в тому числі складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; 3) зменшення розміру штрафних санкцій до 2 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів. Перша обставина (період дії вказаного Закону) свідчить про те, що він поширюється не весь період дії воєнного стану, без виключень. Друга обставина (збільшення граничного часу реєстрації податкових накладних як протягом доби, так і за граничною датою до 05, до 18 календарного дня включно) вказує на те, що внаслідок зміни закону дії позивача не утворюють склад податкового правопорушення. Це також свідчить про те що вказаний закон одночасно як скасовує попередній склад податкового правопорушення, який не охоплюється змістом нових змін, з огляду на зміну дій, які його утворюють за часом прострочення реєстрації, так і пом`якшує відповідальність, а тому має зворотну дію у часі. При цьому важливо, що це правило стосується всіх випадків реєстрації податкових накладних протягом дії воєнного стану в Україні. Це особливий та нетиповий для законодавства України випадок. Водночас, згідно п.112.7 ст.112 ПК України усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
03.03.2023р. до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі, в яких останнім, зокрема, зазначалося, що 21 лютого 2023 року позивач отримав додаткові пояснення від 02.03.2023р. представника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, за наслідками ознайомлення з якими зауважує, що ці пояснення представника відповідача щодо майже всіх питань, порушених позивачем в заявах по суті, носять формальний характер (особливо щодо процедури розгляду заперечень на акт перевірки, адже відсутні ґрунтовні заперечення щодо доводів позивача відносно змісту та підписанта висновку, зміст пояснень зводиться до цитувань норм Податкового кодексу України), з приводу поданих у справу доказів, окрім припущень про ймовірність спотворення електронних доказів (скріншот екрану з комп`ютерної програми Medoc (My Electronic Document), жодних пояснень не має. З жодного питання порушеного позивачем у відповіді на відзив у додаткових поясненнях представника відповідача мова не йдеться.
06.03.2023р. до суду від представника позивача надійшли докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
15.03.2023р. до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу.
13.03.2023р. до суду надійшли додаткові пояснення позивача щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Незгода позивача з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Відповідно до п.п.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Згідно з п.п.20.1.4 та п.п.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
При цьому, абзацом 1 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Згідно з абз.2 п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".
Порядок проведення камеральної перевірки, в свою чергу, безпосередньо встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, пунктами 76.1 та 76.2 якої, передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, у зв`язку із воєнною агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та який станом як на час проведення камеральної перевірки позивача, так і станом на час розгляду цієї адміністративної справи триває.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022р. №2118-ІХ (далі Закон №2118-ІХ) у зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) доповнено пунктом 69.
Абзацом 1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону №2118-ІХ) установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Відповідно до п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону №2118-ІХ) у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Згідно з п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону №2118-ІХ) податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022р. №2120-ІХ (далі Закон №2120-ІХ) у пункті 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України підпункт 69.2 викладено в такій редакції:
"69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;
фактичних перевірок.
У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, передбачених цим підпунктом, до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за якими покладено на контролюючі органи, а вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у такому випадку не застосовуються, у тому числі положення підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу".
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022р. №2142-ІХ (далі Закон №2142-ІХ) внесено зміни у пункті 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зокрема, у підпункті 69.1 слова "трьох місяців" замінити словами "шести місяців"; підпункт 69.2 після абзацу третього доповнено новим абзацом такого змісту:"камеральних перевірок податкових декларацій платників єдиного податку четвертої групи". У зв`язку з цим абзаци четвертий і п`ятий вважати відповідно абзацами п`ятим і шостим.
В подальшому Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022р. №2260-ІХ (далі Закон №2260-ІХ), який набрав чинності 27.05.2022р., внесено зміни до п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України шляхом викладення підпункту 69.1 в такій редакції:
«абзаци 1-4, 8 підпункту 69.1. У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.»
Також Законом №2260-ІХ внесено зміни до п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України шляхом викладення підпункту 69.2 в такій редакції:
«абзаци 1-4, 17 підпункту 69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
а) камеральних перевірок;
б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;
в) фактичних перевірок.
У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються».
При цьому, п.1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2260-ІХ встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім змін до абзаців другого, п`ятого восьмого підпункту 69.2 та підпункту 69.11 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, які набирають чинності з 2 червня 2022 року.
З аналізу наведених норм слідує, що у зв`язку із запровадженням на всій території України воєнного стану з 24.02.2022р. Законом №2118-ІХ внесено зміни до ПК України шляхом доповнення підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України пунктом 69, якими установлено певні особливості справляння податків і зборів та виконання податкових обов`язків, зокрема щодо дотримання термінів реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, а також запроваджено мораторій на проведення всіх податкових перевірок на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Проте, в подальшому, Законами №2120-ІХ та №2142-ІХ встановлений Законом №2118-ІХ мораторій на проведення абсолютно всіх видів перевірок поступово знімався, шляхом надання контролюючим органам повноважень на проведення певних видів податкових перевірок - спочатку камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу, та фактичних перевірок, а потім й камеральних перевірок податкових декларацій платників єдиного податку четвертої групи.
А Законом №2260-ІХ було відновлено можливість контролюючих органів на проведення всіх камеральних перевірок, тобто й тих, предметом яких відповідно до абз.2 п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, можуть бути і інші питання, такі як своєчасність реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Також Законом №2260-ІХ відновлено можливість проведення контролюючими органами документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Крім цього, Законом №2260-ІХ було відновлено податковий обов`язок платників податків, у яких є можливість виконувати свої податкові обов`язки, зокрема, в частині щодо дотримання термінів сплати податків, подання податкової звітності та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.
Доводи позивача стосовно того, що Законом №2260-ІХ відновлено проведення камеральних перевірок лише в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, а не всіх камеральних перевірок, через те, що п.1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2260-ІХ встановлено, що зміни до абзаців другого, п`ятого восьмого підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, набирають чинності з 2 червня 2022 року, є безпідставними, оскільки зі змісту вищенаведених приписів абзаців 1-2 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону №2260-ІХ) слідує, що ними відновлено право контролюючих органів на проведення камеральних перевірок з будь-яких питань, що можуть бути їх предметом у розумінні приписів п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, при цьому таке право відновлюється з дати набрання чинності Законом №2260-ІХ, тобто з 27.05.2022р., крім права на проведення камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, відновлення якого в силу приписів п.1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2260-ІХ відстрочено до 02.06.2022р.
При цьому, як було зазначено, вище в силу Закону №2260-ІХ з 27.05.2022р. було відновлено податковий обов`язок платників податків, у яких є можливість виконувати свої податкові обов`язки, зокрема, в частині щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.
Так, відповідно до абз.1, 9, 14-19 п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
При цьому п.п.69.18 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції Закону №2120-ІХ) установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, з метою захисту прав платників, збереження та захисту даних надання електронних сервісів та приймання електронних документів від платників податків здійснюються у робочі дні з 8 години до 18 години.
Відповідно до абзацу 1 пункту 111.2 статті 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).
Згідно з п.112.1, п.112.2 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Так, згідно з п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
У разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень, при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:
податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість;
податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою;
податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної;
податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної;
податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної.
Отже, допущення платником податку податкового правопорушення щодо нереєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу.
При цьому, слід враховувати, що відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Тобто, саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.
Таким чином, для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за не реєстрацію/затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до них, необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.10.2019р. у справі №820/3006/17, від 21.01.2020р. у справі №826/7925/16, від 31.01.2020р. у справі №821/819/17.
Разом з цим, ст.112-1 ПК України передбачено, що до обставин, що пом`якшують відповідальність особи за вчинення правопорушень, належать: вчинення діяння під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; вчинення діяння при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; самостійне повідомлення платником податків про вчинене ним правопорушення (крім складів правопорушень, передбачених статтями 123 та 125-1 цього Кодексу). Контролюючий орган може визнати обставинами, що пом`якшують відповідальність особи, також і інші обставини, не передбачені пунктом 112-1.1 цієї статті.
При цьому відповідно до п.113.6 ст.113 ПК України у разі наявності хоча б однієї обставини, що пом`якшує відповідальність, розмір штрафу становить 50 відсотків від розміру, встановленого відповідною статтею цього Кодексу.
Водночас, позивач зазначає, що, на його думку, у даному випадку існують обставини, що пом`якшують його відповідальність, які безпідставно не були взяті до уваги відповідачем, внаслідок чого останнім протиправно не застосовано приписи п.113.6 ст.113 ПК України в частині щодо застосування за наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, розміру штрафу - 50 відсотків від розміру, встановленого відповідною статтею цього Кодексу, а саме: порушення граничного строку реєстрації податкових накладних відбулося з технічних причин, через те, що станом на ранок на 15.08.2022р. - останній день реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних за період з 15.07.2022р. по 31.07.2022р., а також станом на 31.08.2022р. - останній день реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених за період з 01.08.2022р. по 15.08.2022р., у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі СЕА ПДВ) не вистачало реєстраційного ліміту, тому перед позивачем постало питання чи поповнити власний реєстраційний ліміт у СЕА ПДВ і зареєструвати спірні податкові накладні, чи сплатити до бюджету податкові зобов`язання із сплати імпортного ПДВ, самостійно визначені у митній декларації №UA110130/2022/013368 в сумі 330240,30грн. та у митних деклараціях №UA110130/2022/014792 від 31.08.2022р. з імпортного ПДВ в сумі 469615,59грні №UA110130/2022/014803 від 31.08.2022р. з імпортного ПДВ в сумі 155716,54грн, і дочекатися поки пройде така оплата, що, відповідно, збільшить реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ, при цьому, оскільки вказані митні декларації були подані, а податкові зобов`язання самостійно узгоджені, то ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» вирішило дочекатися збільшення реєстраційного ліміту СЕА ПДВ внаслідок оплати до бюджету податкових зобов`язань із сплати імпортного ПДВ, однак, не зважаючи, що митне оформлення вищевказаних митних декларацій було завершено 15.08.2022р. до 17:00год. та 31.08.2022р. до 15:05:51год., відповідно, суми сплаченого ПДВ сформували реєстраційний ліміт у СЕА ПДВ позивача за переданими даними Дніпровської митниці (платіжними дорученнями) до органу державного казначейства, який відобразився в електронному кабінеті ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» лише о 19 год. 03 хв. 15.08.2022р. та 31.08.2022р. і, як наслідок, вищезазначені податкові накладні згідно з приписами п.п.69.18 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, якими передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, з метою захисту прав платників, збереження та захисту даних надання електронних сервісів та приймання електронних документів від платників податків здійснюються у робочі дні з 8 години до 18 години, було зареєстровано лише наступного дня - 16.08.2022р. та 01.09.2022р., відповідно, при цьому в діях позивача не було умислу порушувати податкове законодавство з цього питання, а збільшення реєстраційного ліміту у СЕА ПДВ протягом 15 та 31 серпня 2022 року обумовлено часом опрацювання бюджетних платежів Дніпровською митницею та органом державного казначейства, водночас, з огляду на час подання митних декларацій до оформлення, позивач обґрунтовано розраховував, що Дніпровська митниця до 18:00 вчинить дії, які призведуть до збільшення реєстраційного ліміту у СЕА ПДВ до вказаного часу.
Однак, суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності у даному випадку обставин, що пом`якшують його відповідальність, оскільки, сам позивач зазначає, що у нього станом на останній день граничного строку реєстрації податкових накладних був вибір або самостійно поповнити власний реєстраційний ліміт у СЕА ПДВ, якого не вистачало станом на останній день граничного строку для реєстрації спірних податкових накладних, і здійснити їх реєстрацію, або дочекатися коли пройде здійснена позивачем оплата до бюджету податкових зобов`язань із сплати імпортного ПДВ, самостійно визначених у вищевказаних митних деклараціях, що збільшить ліміт реєстрації в СЕА ПДВ, і лише після цього здійснити реєстрацію спірних податкових накладних, і позивач самостійно та добровільно здійснив вибір на користь того, щоб дочекатися збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ саме після проведення оплати до бюджету податкових зобов`язань із сплати імпортного ПДВ по вказаним митним деклараціям, і лише після цього здійснити реєстрацію податкових накладних, тобто позивач, роблячи такий вибір не міг не усвідомлювати ризики, що він тягне за собою, у вигляді виникнення обставин, за яких позивач не встигнув би здійснити вчасну реєстрації податкових накладних в ЄРПН у разі затримки проведення бюджетних платежів.
Водночас, наявність будь-яких перешкод на самостійне поповнення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ і здійснення своєчасної реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН, та, як наслідок уникнення передбачених п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України штрафних санкцій, позивачем не доведено жодним чином.
Також позивачем не доведено належними доказами, як під час розгляду заперечень на акт перевірки, так і на час розгляду справи судом, здійснення ним спроб у межах встановлених законом граничних строків здійснити реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН (спробу зареєструвати спірні податкові накладні 15.08.2022р. та 31.08.2022р. після 19 год. 03 хв., тобто після того як в електронному кабінеті ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» відобразилися суми сплаченого імпортного ПДВ).
Надана позивачем роздруківка (Print Screen) з датою та часом з даних програмного забезпечення «M.E.Doc» не є підтвердженням відправлення податкових накладних до ЄРПН, оскільки, по-перше, відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції, а такі квитанції у даному випадку не подавалися; по-друге, згідно з даними баз АІС «АРХІВ ЗВІТНОСТІ» підсистеми «ЖУРНАЛ ПРИЙОМУ» інформація про прийняття або направлення на реєстрацію будь-яких документів, в тому числі і спроба реєстрації податкових накладних 15.08.2022р. та 31.08.2022р. в зазначені позивачем терміни, відсутня, натомість, факти порушення ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» термінів реєстрації спірних податкових накладних і подачу їх на реєстраціє лише 16.08.2022 та 01.09.2022 після збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ підтверджено даними ЄРПН.
Таким чином, суд доходить висновку про відсутність у даному випадку обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, та, як наслідок про відсутність підстав для застосування лише 50% штрафних санкцій згідно з п.113.6 ст.113 ПК України.
Також безпідставними є доводи позивача щодо відсутності в його діях складу податкового правопорушення, оскільки це спростовано вищенаведеними обставинами та встановленим судом фактом порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що безумовно становить склад податкового правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України.
Щодо доводів позивача стосовно неможливості застосування до нього штрафних санкцій, з урахуванням приписів п.52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, якими передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, суд зазначає наступне.
Як було вказано вище, відповідно до абз.17 п.п.69.6 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону №2260-ІХ) у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Відтак, в силу спеціальної норми закону, що регулює податкові правовідносини на період до припинення або скасування воєнного стану на території України та встановлює певні особливості їх врегулювання, передбачено, що вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Отже, посилання позивача на відсутність підстав для застосування до нього штрафних санкцій в силу триваючого карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), є безпідставними.
Щодо доводів позивача стосовно того, що в подальшому відбулися зміни у чинному законодавстві, зокрема, Законом України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» від 12 січня 2023 року №2876-IX до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України внесено зміни шляхом доповнення підрозділу 2 пунктами 89 та 90, якими запроваджено такі зміни: 1) період дії вказаного закону - протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, 2) зміна як часу (у робочі дні з 8 години до 20 години), у граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, триває з 0 годин 00 хвилин до 24 години 00 хвилин, так і граничного строку реєстрації податкової накладної у календарних днях, в тому числі складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; 3) зменшення розміру штрафних санкцій до 2 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів. Перша обставина (період дії вказаного Закону) свідчить про те, що він поширюється не весь період дії воєнного стану, без виключень. Друга обставина (збільшення граничного часу реєстрації податкових накладних як протягом доби, так і за граничною датою до 05, до 18 календарного дня включно) вказує на те, що внаслідок зміни закону дії позивача не утворюють склад податкового правопорушення. Це також свідчить про те що вказаний закон одночасно як скасовує попередній склад податкового правопорушення, який не охоплюється змістом нових змін, з огляду на зміну дій, які його утворюють за часом прострочення реєстрації, так і пом`якшує відповідальність, а тому має зворотну дію у часі.
Суд вважає такі доводи помилковими, оскільки, по-перше, зміна часу у граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування (збільшення часу, до якого може бути здійснено прийом на реєстрацію документів у робочі дні з 18 години до 20 години) і зміна граничного строку реєстрації податкової накладної у календарних днях жодним чином не може свідчити про те, що дії позивача не утворюють склад податкового правопорушення, оскільки станом на час вчинення реєстраційних дій в ЄРПН позивачем була чинна редакція ПК, яка передбачала конкретні граничні строки реєстрації податкових накладних, і ці строки були порушені, при цьому нові граничні строки реєстрації податкових накладних запроваджені Законом від 12 січня 2023 року №2876-IX, не можуть поширюватися на правовідносини, що мали місце до набрання чинності цим законом, бо закон зворотної сили в часі не має.
По-друге, щодо доводів позивача про пом`якшення відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідно до Закону від 12 січня 2023 року №2876-IX, а тому наявність зворотної дії у часі цього закону, то такі доводи також є помилковими, з огляду на таке.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999р. №1-рп/1999 зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що Закон від 12 січня 2023 року №2876-IX не має прямої вказівки про надання зворотної дії в часі його приписам щодо визначення розміру штрафних санкцій за порушення гранчиних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН щодо юридичних осіб, доводи позивача про необхідність зменшення застосованих до нього штрафних санкцій згідно з Законом від 12 січня 2023 року №2876-IX є безпідставними.
Таким чином, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача стосовно порушення процедури проведення камеральної перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що було винесено за наслідками цієї перевірки, право позивача на подання заперечень на акт такої камеральної перевірки було ним реалізовано, в тому числі і з використанням права на взяття участі у розгляді таких заперечень в порядку приписів ст.86 ПК України, при цьому, контролюючим органом було надано повну та законно обґрунтовану відповідь на такі заперечення.
Отже, спірне податкове повідомлення-рішення є законним та скасуванню не підлягає, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
З огляду на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТД «Спецстальтрейд» у повному обсязі.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомгу, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова