Справа № 500/555/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №500/555/21

27 березня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

представника заінтересованої особи Бюро економічної безпеки України Худенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області заінтересована особа Бюро економічної безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС у Тернопільській області про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №500/555/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просив:

замінити сторону боржника у виконавчому провадженні від 31.10.2022 №70186512 про виконання виконавчого листа виданого 26.08.2022 №500/555/21 з Головного управління ДФС у Тернопільській області () на його правонаступника щодо виконання та здійснення державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства та щодо діяльності підрозділів податкової міліції, а саме на: Бюро економічної безпеки України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 31).

В обґрунтування поданої заяви вказано, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в підрозділах податкової міліції Головного управління ДФС у Тернопільській області. Вказує, Головне управління ДФС у Тернопільській області перебуває у стані припинення, крім того з 01.01.2022 фінансування Головного управління ДФС у Тернопільській області з Державного бюджету припинено, комісія з реорганізації утворена з працівників інших установ та здійснює заходи виключно з припинення Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Відтак, на думку представника Головного управління ДФС у Тернопільській області, що саме Бюро економічної безпеки України є правонаступником ДФС у частині повноважень (компетенції) щодо реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Ухвалою суду від 15.02.2023 заяву про заміну сторони виконавчого документа в адміністративній справі №500/555/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду на 24.02.2023.

24.02.2023 ухвалою суду залучено до участі Бюро економічної безпеки України, розгляд заяви відкладено до 06.03.2023, в подальшому до 16.03.2023 і 27.03.2023.

Представником Бюро економічної безпеки України 06.03.2023 до суду подано відзив та пояснення, а 10.03.2023 заперечення на заяву Головного управління ДФС у Тернопільській області про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, в яких посилаючись на аналогічні обставини просила відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДФС про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні №70186512 від 31.10.2022.

Заперечуючи щодо заміни сторони боржника у виконавчому провадженні №70186512 представник Бюро економічної безпеки України серед іншого зазначає, що підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Визначення Головним управлінням ДФС в Тернопільській області у заяві про заміну сторони виконавчого провадження як правонаступника БЕБ України виключно з огляду на правоохоронну функцію є помилковим, оскільки в системі органів виконавчої влади БЕБ України не єдиний орган, наділений правоохоронною функцією.

Бюро економічної безпеки України є новоствореним органом, який не є правонаступником будь-якого іншого органу державної влади, а тому єдине посилання в позовній заяві боржника на обґрунтування факту правонаступництва БЕБ з огляду на наявність у останнього правоохоронної функції, не відповідає вимогам частини першої статті 379 КАС України.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкварок Т.Р. 16.03.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

В судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції представник Бюро економічної безпеки України просила відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Тернопільській області про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні №70186512 з підстав наведених у запереченнях на заяву.

Представник Головного управління ДФС у Тернопільській області в судове засідання 27.03.2023 повторно не прибув, що не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження у його відсутності відповідно до частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши пояснення представника Бюро економічної безпеки України, дослідивши матеріали справи, подану заяву та додані документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частин першої-другої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у даній справі позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Тернопільській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Вказане судове рішення набрало законної сили 02.08.2022.

26.08.2022 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління ДФС у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій, починаючи з 04.02.2002, з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби з 23.06.1999 по 04.02.2002.

Статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За нормами частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІ (далі - Закон №1404-VІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою, п`ятою статті 15 Закону №1404-VІІ визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Отож положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалено постанову від 11.10.2019 у справі №812/1408/16, в якій сформовано наступний правовий висновок.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 (справа № 524/4478/17), від 20.02.2019 (справа № 826/16659/15).

У постанові від 11.10.2019 у справі №812/1408/16 суд вказав, що правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Визначальним у спірних правовідносинах є встановлення або припинення первісного суб`єкта - Головного управління ДФС у Тернопільській області, або переходу його функцій (адміністративної компетенції) до Бюро економічної безпеки України.

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Пунктом 2 встановлено, що Державна фіскальна служба України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Законом України "Про Бюро економічної безпеки України" від 28.01.2021, зокрема статтею 1, визначено, що Бюро економічної безпеки України - це центральний орган виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2021 року №510 "Про утворення Бюро економічної безпеки України", Кабінет Міністрів України постановив утворити Бюро економічної безпеки України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою та п`ятою статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач у цій справі - Головне управління ДФС у Тернопільській області перебуває в стані припинення. Водночас запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Головного управління ДФС у Тернопільській області в Єдиному державному реєстрі відсутній, а тому немає підстав стверджувати про наявність підстав для правонаступництва в даній справі.

Крім того, суд враховує сформований висновок у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №826/9815/18 щодо застосування норм матеріального права, зокрема положень постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" щодо компетенційного адміністративного (публічного) правонаступництва Державної податкової служби України та зобов`язального, яке не стосується публічно-владних функцій, що були передані Державній податковій службі України, при умові не внесення запису про припинення Державної фіскальної служби України.

Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосується перерахунку та виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, відпускних, лікарняних та премій.

У такому випадку заміна Головного управління ДФС у Тернопільській області як відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення.

Аналогічна за своєю суттю правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18, від 14 квітня 2021 року у справі №826/14904/18, від 13 травня 2021 року у справі №826/2850/17, від 03 червня 2021 року у справі №640/19105/19.

Бюро економічної безпеки України є новоствореним органом, який не є правонаступником будь-якого іншого органу державної влади, а тому єдине посилання в заяві боржника на обґрунтування факту правонаступництва Бюро економічної безпеки України з огляду на наявність у останнього правоохоронної функції, не відповідає вимогам частини першої статті 379 КАС України.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Головного управління ДФС у Тернопільській області про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 3 квітня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

заінтересована особа:

- Бюро економічної безпеки України (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 31, м. Київ, 04116, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.