Справа № 400/938/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/938/21
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОНТ ЛТД» до Київської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

16 лютого 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОНТ ЛТД» звернулось до суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 31.08.2020 року № UA 100110/2020/000044/1 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.09.2020 року № UA 100110/2020/000045/1 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.09.2020 року № UA 100110/2020/000046/1 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.09.2020 року № UA 100110/2020/000047/1 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 18.09.2020 року № UA 100110/2020/000048/1 про коригування митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач протиправно прийняв рішення про коригування митної вартості товару, оскільки до митних декларацій позивачем надані всі документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в позові, зазначаючи, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митними деклараціями документів установлено, що вони містять розбіжності, не підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості, у тому числі не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних зі страхуванням товару. Інвойс на партію товару не містить інформації про умови оплати, що суперечить пункту 7.3.3 контракту від 20.07.2020. Відповідач вказує, що експортна декларація та інвойс надані без перекладу, відсутня інформація щодо вартості пакування. Надані позивачем прайс - листи дійсні до дат, більш ранніх, ніж здійснювалося митне оформлення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОНТ ЛТД» до Київської митниці Державної митної служби задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA 100110/2020/000049/1 від 21.09.2020, №UA 100110/2020/000050/1 від 02.10.2020, №UA 100110/2020/000051/1 від 02.10.2020, №UA 100110/2020/000052/1 від 02.10.2020, №UA 100110/2020/000053/1 від 05.10.2020, №UA 100110/2020/000054/1 від 23.10.2020.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби (вул. Вацлава Гавела, 8-а, м. Київ 124, 03124, ідентифікаційний код 43337359) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОНТ ЛТД» (вул. Спаська, 68 А/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 42183416) судовий збір у сумі 5163,99 грн. (п`ять тисяч сто шістдесят три гривні 99 коп.), сплачений платіжним дорученням № 172 від 28.12.2020 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби (вул. Вацлава Гавела, 8-а, м. Київ, 03124, ідентифікаційний код 43337359) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОНТ ЛТД» (вул. Спаська, 68 А/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 42183416) витрати на правничу допомогу у сумі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

На вказане рішення суду Київська митниця Держмитслужби як відокремлений підрозділ Державної митної служби України подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

20.07.2020 позивачем та компанією «ILSA DIS TICARET LTD. STI» м. Антакія Туреччина укладено зовнішньоекономічний контракт на постачання товару № ILS2020. За умовами контракту п.2.1-2.2 передбачено, що ціна одиниці товару визначається сторонами в рахунках-фактурах(інвойсах). Вартість кожної партії товару визначається в рахунках фактурах.

Протягом вересня-жовтня 2020 року декларантом подано електронні митні декларації № UA100110/2020/606731, UA100110/2020/607058, UA100110/2020/607060, UA100110/2020/607061, UA100110/2020/607108, UA100110/2020/607693 на товари «фрукти», одержувач - TOB «НЕОНТ ЛТД», до кожної з якої були подані : рахунок фактура, автотранспортна накладна, фітосанітарний сертифікат, сертифікат походження товару, книжка МДП, зовнішньоекономічний контракт від 20.07.2020, договір про надання послуг митного брокера № 35 від 20.07.20920, інформація про позитивні результати державних видів контролю про застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами № 5975313, сертифікат здоров`я, копія митної декларації країни відправника.

Після надсилання ЕМД позивач отримав від митниці повідомлення про витребування додаткових документів з метою упевнитись в достовірності та точності будь-якої заяви, документа чи рахунку, поданих для визначення митної вартості. Позивачу запропоновано надати:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

3) якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять документи про вартість страхування;

4) прайс - листи виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини

6) надати документи з перекладом відповідно до ст. 254 МКУ;

7) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У відповідь на електронні повідомлення митниці декларантом надано листи б/н від 21.09.2020, 02.10.2020, 05.10.2020, 22.10.2020, якими надано прайс-листи виробника та експертні висновки, та повідомлено, що інші витребувані документи надіслати немає можливості.

За результатами опрацювання документів , наданих для підтвердження митної вартості товару за митними деклараціями відповідачем прийнятті спірні рішення про коригування митної вартості товарів, в яких зазначено, що документи місять розбіжності, не підтверджують відомості щодо ціни , що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів: 1) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних зі страхуванням товару. Відповідно до міжнародних торгових правил «ІНКОТЕРМС» за умовами терміна СРТ (вартість, страхування і фрахт) від продавця вимагається забезпечення страхування хоча б з мінімальним покриттям, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - відсутні.

2) Інвойс на партію товару не містить інформації про умови оплати, що суперечить п.7.3.3. контракту від 20.07.20 №ILS2020. Відповідно до пункту 7 контракту та наданих товаросупровідних документів неможливо встановити порядок та умови оплати за товар, оскільки п. 7 не містить чітко визначеного порядку та умов оплати за контрактом. Тобто, відомості, вказані у контракті та товаросупровідних документах не кореспондуються між собою, містять не чітку, двозначну і не зрозумілу інформацію про вартість товару та умови його поставки.

3)У наданій до митного оформлення копії МД країни-відправлення йде посилання на фактуру, яка відсутня в гр.44 ЕМД.

4) Документи, подані до митного контролю та оформлення не містять перекладу на українську мову, що суперечить ст. 254 МКУ.

5) п.6.1 Контракту зазначено, що товар повинен бути належно упакований. Відповідно до частини 10 статті 58 МКУ витрати на пакування повинні бути додані при визначенні митної вартості, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті. Контрактом не передбачено, що вартість пакування та упаковки включено до вартості товару. Інші товаросупровідні документи також не містять інформації щодо вартості пакування та упаковки та чи включено їх до вартості товару.

Таким чином, декларантом не надано документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: відсутня інформація щодо вартості пакування та вартості самої упаковки відповідно до частини 10 ст.58 МК України.

Згідно з прийнятими рішеннями митну вартість товарів скориговано відповідно до положень ч. 2 ст. 64 МКУ, а саме митна вартість імпортованого товару ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні коригування митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно з джерелом інформації:

1) Рішення про коригування митної вартості від 21.09.2020 № № UA 100110/2020/000049/1 за ЕМД UA 100110/2020/606731 (інформація щодо рівня митної вартості подібних товарів, оформлених тим же суб`єктом ЗЕД від того ж виробника: товар № 1 (Виноград) - 1 дол. США/кг (МД від 20.08.2020 № UA 500020/2020/223646, товар № 2 (Інжир)- 2,02 дол. США/кг оформлений для даного імпортера (МД від 25.08.2020 № UA 408020/2020/20081) та від того ж виробника (МД від 19.09.2020 № UA 500020/2020/227000).

2) Рішення про коригування митної вартості від 02.10.2020 № № UA 100110/2020/000050/1 за ЕМД UA 100110/2020/607058 (інформація щодо рівня митної вартості подібних товарів, оформлених тим же суб`єктом ЗЕД від того ж виробника: товар № 1 (лимон) - 0,75 дол. США/кг (МД від 01.10.2020 № UA 408020/2020/023902, товар № 2 (мандарин)-0,9 дол. США/кг (МД від 01.10.2020 № UA 408020/2020/023879)

3) Рішення про коригування митної вартості від 02.10.2020 № UA 100110/2020/000051/1 за ЕМД и А100110/2020/607061 (інформація щодо рівня митної вартості подібних товарів, оформлених тим же суб`єктом ЗЕД від того ж виробника: товар № 1 (лимон) - 0,75 дол США/кг (МД від 01.10.2020 № ІІА408020/2020/023902, товар № 2 (мандарин)-0,9 дол. США/кг (МД від 01.10.2020 № ІІА408020/2020/023879).

4) Рішення про коригування митної вартості від 02.10.2020 № UA100110/2020/000052/1 за ЕМД UA100110/2020/607060 (інформація щодо рівня митної вартості подібних товарів, оформлених тим же суб`єктом ЗЕД від того ж виробника: товар № 1 (мандарин)-0,9 дол. СІПА/кг (МД від 01.10.2020 № UA 408020/2020/023879).

5) Рішення про коригування митної вартості від 05.10.2020 № 100110/2020/000053/1 за ЕМД UA 100110/2020/607108 (інформація щодо рівня митної вартості подібних товарів, оформлених тим же суб`єктом ЗЕД від того ж виробника: товар № 1 (Виноград) - 1 дол. СПІА/кг (МД від 20.08.2020 № ІІА500020/2020/223646, товар № 2 (Інжир)-2,02 дол. США/кг (МД від 14.09.2020 № UA 500020/2020/12702).

Рішення про коригування митної вартості від 23.10.2020 № № UA 100110/2020/000054/1 за ЕМД UA 100110/2020/607693 (інформація щодо рівня митної вартості подібних товарів, оформлених тим же суб`єктом ЗЕД від того ж виробника: товар № 1 (Виноград) - 1 дол. США/кг (МД від 22.10.2020 № UA 100110/2020/607641).

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частини перша - третя статті 53 Митного кодексу України визначають, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Стаття 54 Митного кодексу України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 55 Митного кодексу України передбачає, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

- обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

- наявну в митного органу інформацію , яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

- обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Аналіз норм Митного Кодексу України дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Проте відповідач тільки зазначив, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларантом не надано документальне обґрунтування формування митної вартості з урахуванням її числових значень.

У електронних повідомленнях відповідач просив позивача надати, якщо здійснювалося страхування товару, страхові документи. У відповіді на повідомлення позивач зазначив, що надав всі наявні у нього документи. Тобто у позивача були відсутні документи на підтвердження страхування товару, тому вони не могли бути ним надані.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності в інвойсах на партію товару інформації про умови оплати, що відповідно до пункту 7.2 вартість отриманого товару оплачується продавцю не пізніше, ніж по закінченню 90 календарних днів з дати прибуття товару до українського пункту призначення. Проте в пункті 7.3.3 зазначено, що умови на окрему партію товару вказуються в інвойсі. Якщо в інвойсі умови оплати не вказані, сторони керуються цим контрактом.

Тобто пункт 7.3.3 контракту містить застереження стосовно того, що в інвойсі можуть зазначатися умови оплати на окрему партію товару, але якщо вони не зазначені, то застосовуються загальні правила оплати товару, передбачені пунктом 7.2 контракту, тому відсутність умов оплати товару в інвойсі не суперечить пункту 7.3.3 контракту.

Щодо зазначення у спірних рішеннях про те, що пакування товару відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України, що витрати на пакування повинні бути додані при визначені митної вартості, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, суд першої інстанції вірно зазначив, що поставка товару здійснювалась за умовами поставки СРТ. За правилами ІНКОТЕРМС, продавець при поставці товарів за умовами СРТ зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, тому вартість товару включена в ціну товару, та надати будь-які додаткові документи стосовно пакування товару позивач не мав можливості.

Також як недолік наданих позивачем документів відповідач зазначає, що у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення міститься посилання на фактуру, яка відсутня в гр.44 електронної митної декларації.

Одночасно відповідач не обґрунтував, як відсутність зазначення цієї фактури може вплинути чи впливає на митну вартість товару або на сплату митних платежів.

У статті 254 Митного кодексу України зазначається, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознак підробки та містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час митного оформлення були надані усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.