Справа № 644/6312/21
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 644/6312/21
Провадження № 2-а/552/47/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Коби І.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу № 644/6312/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського роти № 2 батальйону № 1 УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала Сонько Миколи Олександровича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 09.07.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського роти № 2 батальйону № 1 УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала Сонько Миколи Олександровича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що 29.06.2021 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura MDX, був зупинений екіпажем патрульної поліції та щодо нього було винесено постанову серії ЕАН № 4418603 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу.

Вважає, що постанова винесена неправомірно, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Зокрема, позивач зазначав, що його було зупинено за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а постанову винесено за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На вимогу позивача ОСОБА_1 капралом поліції Сонько М.О. було пред`явлено документ, що не відповідає встановленому нормативу службового посвідчення.

Також у постанові невірно зазначено місце реєстрації позивача.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, наявність полісу страхування цивільно-правової відповідальності можливо перевірити в відповідному реєстрі, там же можуть бути перевірені документи на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В своїй позовній заяві просить скасувати постанову серії ЕАН № 4418603 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 відкрито провадження в справі.

Відповідачами 08.02.2022 та 15.02.2022 подані відзиви на позовну заяву.

Відзиви на позовну заяву обґрунтовані тим, що 29.06.2021 згідно з розстановкою сил та засобів роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Департаменту ватрульної поліції інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Сонько Микола Олександрович ніс службу з охорони громадського ворядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області.

Під час несення служби 29.06.2021 близько 14 год. 38 хв. в Сумській області, Охтирському тайоні, с. Климентове, вул. Дачна поблизу буд. № 2 було виявлено, як водій транспортного засобу Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 98 (дев`яносто вісім) км/год, перевищуючи встановлену швидкість руху на 48 (сорок вісім) км./год. Водій зазначеного транспортного засобу на законну вимогу поліцейського не надав для перевірки тосвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП. 29.06.2021, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, ОСОБА_2 виніс постанову серії ЕАН № 4418603 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідачі вважають, що зупинка транспортного засобу Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача була законною та цілком обґрунтованою, була здійснена ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, що водій порушив Правила дорожнього руху, перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму в населеному пункті. Також позивач на законну вимогу працівника поліції не пред`явив для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, що вказує на правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2023 справу прийнято до провадження суду.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, буди повідомлені про розгляд, клопотань до суду не подавали.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Сонько Миколи Олександровича серії ЕАН № 4418603 від 29.06.2021 позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 29.06.2021 близько 14 год. 38 хв. в Сумській області, Охтирському районі, с. Климентове, вул. Дачна поблизу буд. № 2, керуючи транспортним засобом Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 98 (дев`яносто вісім) км/год, перевищуючи встановлену швидкість руху на 48 (сорок вісім) км./год., а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, чим порушив вимоги ПДР.

Як встановлено судом, згідно з оскаржуваною постановою позивач не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому питання перевищення позивачем встановленої швидкості руху знаходиться поза межами предмета судового розгляду.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд виходить з такого.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 9.2. Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 2.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт а)); реєстраційний документ на транспортний засіб (підпункт б)); чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (підпункт ґ)).

Підпунктом а) п. 2.4. Правил передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка»).

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 126 КПАП України вбачається, що адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка») (як кожного окремо, так і загалом всіх).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом та оскаржуючи постанову інспектора, позивач ОСОБА_1 в поданій до суду позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не заперечував той факт, що на вимогу працівника поліції не пред`явив для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Лише в судовому засіданні, надаючи свої пояснення по суті позову вказував, що всі документи на вимогу були надані.

Тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, жодні правові підстави для скасування постанови поліцейських відсутні.

Твердження позивача про незаконність дій інспектора в частині зупинки транспортного засобу не заслуговує на увагу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено судом, підставою для зупинки транспортного засобу стало те, що водій транспортного засобу Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлену швидкість руху на 48 (сорок вісім) км./год.

Отже, зупинка транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 , була законною та обґрунтованою, була здійснена інспектором Сонько М.О. відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, що водій порушив Правила дорожнього руху.

Верховний Суд в постанові від 25 вересня 2019 року в справі №127/19283/17 наголосив, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

При вирішення справи суд звертає увагу, що в тексті оскаржуваного рішення інспектора постанові серії ЕАН № 4418603 зазначено про те, що порушення вимог п. 2.4а) ПДР України зафіксовано на бодікамеру та до постанови додається відеозапис LTI 20/20 ТruСam ТС008371, де зафіксоване перевищення встановлених Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму в населеному пункті. Тому твердження позивача, що постанова серії ЕАН № 4418603 не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис адміністративного правопорушення, оцінюється критично.

Доводи ОСОБА_1 про те, що пред`явлене поліцейським службове посвідчення є таким, що суперечить чинному законодавству є посилковими.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 року № 1137 «Про затвердження зразка та технічного опису бланка службового посвідчення з безконтактним електронним носієм» затверджено зразок та технічний опис бланка службового посвідчення посадових осіб та працівників органів виконавчої влади та Секретаріату Кабінету Міністрів України з безконтактним електронним носієм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 року № 1137 установлено, що службові посвідчення посадових осіб та працівників органів виконавчої влади та Секретаріату Кабінету Міністрів України, видані до набрання чинності цією постановою, є чинними протягом строку, на який їх видано. До забезпечення видачі службового посвідчення з безконтактним електронним носієм посвідчення оформлюються з використанням бланків попередніх зразків.

Інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд приходить до висновку, що постанова поліцейського від 29.06.2021 року серії ЕАН №4418603 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України. При цьому зміст постанов відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху , ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейські діяли від імені відповідного органу Національної поліції, тому не є належними відповідачами у справі.

На ту обставину, що інспектор не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення, звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи судом необхідно віднести за рахунок держави.

Понесені позивачем судові витраит у зв`язку з відмовою в задволоелнні позовних вимог не підягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського роти № 2 батальйону № 1 УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала Сонько Миколи Олександровича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Судові витрати за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової катерки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ;

відповідач поліцейський роти № 2 батальйону № 1 УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрал Сонько Микола Олександрович, місцезнаходження 40009, м. Суми, вул. Білопільський Шлях, 18/1.

Повне судове рішення складено 03.04.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко