Справа № 509/386/23
Суддя: Панасенко Є. М.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/386/23
31 березня 2023 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання Мочернюк В.В.,
представника відповідача Воробйової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рябко Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 509/386/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 березня 2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00003366 від 03.01.2023, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюк Любомиром Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

20 березня 2023 року представник позивача - адвокат Рябко Сергій Олександрович звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд ухвалити додаткове судове рішення та стягнути із Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що у позовній заяві позивач заявляв вимогу щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати на правову та правничу допомогу адвоката та зазначав, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат на правничу та правову допомогу адвоката. Позивачем було понесено витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. на підставі укладеного з адвокатом Рябко С.О. Договору № 08/12/21 про надання правової допомоги від 08 грудня 2021 року. Крім того, факт надання правової допомоги підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг та квитанціями про оплату.

В судове засідання представник позивача не прибув, звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені в клопотання підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача. Підтримала викладене у запереченнях, а саме в запереченнях щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу відповідач зазначає, що інформація, яка міститься у акті передачі-приймання наданих послуг, зокрема перелік наданих послуг, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, в акті на думку відповідача не зазначено: в чому полягає складність справи у світлі заявлених витрат на суму 5000 грн, оскільки Постановою накладався штраф у розмірі 8500 грн; до заяви не додано детального опису робіт та витраченого часу для надання відповідної правової допомоги, що на думку відповідача свідчить про необґрунтованість заяви.

У відповідності до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У частині четвертій статті 143 КАС України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).

Таким чином, вирішуючи питання стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Стаття 132КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд встановив, що між позивачем та адвокатом Рябко С.О. укладено договір про надання правової допомоги №08/12/21 від 08 грудня 2021 року. Актом прийому-передачі наданих послуг №13/03/23 від 13.03.2023 року підтверджується надання виконавцем послуг згідно договору №08/12/21 від 08 грудня 2021 року. Згідно даного акту адвокатом було надано наступні послуги: Зустріч з Замовником, з`ясування підстав та мети звернення, вивчення документів наданих Замовником, зокрема постанови серія АА №00003366 від 03.01.2023р. (2 години); Підготовка, написання позовної заяви до суду Замовника до Державної служби України з безпеки на транспорті (), підготовка додатків до позовної заяви (8 годин). В підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем та його представником надано до суду квитанцію №0.0..1 від 20.03.2023р. про оплату за юридичні послуги згідно Договору № 08/12/21 від 08.12.2021р. на суму 5 000,00 грн.

Аналізуючи заперечення відповідача щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу, можливо зазначити, що у них він по суті не заявляє про неспівмірність судових витрат, наводячи для цього свої аргументи, а вважає, що внаслідок неподання позивачем їх детального розрахунку, неможливо спростувати ймовірну неспівмірність.

Разом із тим суд не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

Акт приймання передачі №13/03/23 від 13.03.2023 року виконаних робіт (наданих послуг) містить перелік (вид) наданих послуг, розмір плати та час за кожен вид наданих послуг та загальний розмір правничої допомоги, що дозволяє стороні спростовувати неспівмірність витрат на правничу допомогу.

Інші доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу не спростовують вищезазначеного та не є підставою для відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Відтак, з огляду на доведеність наданих адвокатом правових послуг суд дійшов висновку, що заява про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволенню.

Керуючись ст.132, 134, 139, 252, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: м.Київ, проспект Перемоги, буд 14) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 03.04.2023 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко