Справа № 620/831/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/831/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Вершняк Л.Л.,

представника позивача Михайлюка С.І.,

представника відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (далі АТ «Облтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку суми штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 18.03.2020 № (далі - ППР) та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок суми штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 18.03.2020 № та вручити (направити) позивачу нові податкові повідомлення-рішення, відповідно до вимог п.73 підрозділу 2 ХХ Перехідних положень ПК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-ІХ, який набрав чинності 23.05.2020, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України доповнено пунктом 73. В зв`язку з зазначеним у контролюючого органу за місцем реєстрації платника податку виник обов`язок здійснити перерахунок суми штрафу і надіслати (вручити) позивачеві нове податкове повідомлення-рішення. Такий обов`язок виник на підставі закону. Однак відповідач вимоги пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України не виконав: перерахунок суми штрафу за ППР від 18.03.2020 № не здійснив, не надіслав (не вручив) позивачеві нові податкові повідомлення-рішення, тим самим допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд ухвалою від 30.01.2023 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю та зазначає, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Разом з тим, відповідач вказує, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №620/3463/20, де предметом судового розгляду було податкове повідомлення-рішення від 18.03.2020 № залишена без задоволення апеляційна скарга AT «Облтепокомуненерго». При цьому наголошує, що внесення змін до судових рішень або їх скасування не належить до компетенції контролюючих органів.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини викладені в позові.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

АТ «Облтеплокомуненерго» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.07.1995 внесено відповідний запис.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, 18.03.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Н» № про застосування до АТ «Облтеплокомуненерго» штрафу на загальну суму 8098100,43 грн. Податковим повідомленням-рішенням від 18.03.2020 № на підставі акту перевірки від 21.02.2020 №203/25-01-53-04-27 за звітній період червень-грудень 2019 року встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, та згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України застосований штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 8098100,43 грн.

Згідно з актом перевірки від 21.02.2020 №203/25-01-53-04-27 ГУ ДФС у Чернігівській області камеральна перевірка проводилася з питань дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних AT «Облтеплокомуненерго» за період червень 2019р., серпень- грудень 2019.

28.05.2020 ППР було оскаржено до ДПС України. Державною податковою службою України скаргу позивача розглянуто та залишено без задоволення (рішення від 28.07.2020 №2398/6/99-00-06-02-05-06).

В подальшому, вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, АТ «Облтеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №620/3463/20 у задоволенні позовних вимог АТ «Облтеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено повністю (рішення набрало законної сили 02.03.2021 https://reyestr.court.gov.ua/Review/92686250).

Вважаючи, що позивач має право на зменшення розміру штрафних санкцій, в зв`язку зі змінами в законодавстві, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі- ПК України) визначено, що платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Як встановлено судом, спірним ППР, прийнятим податковим органом на підставі акту камеральної перевірки від 21.02.2020 №203/25-01-53-04-27, до позивача застосований штраф на загальну суму 8 098 100,43 грн згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-ІХ, який набрав чинності 23.05.2020, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 73.

Враховуючи зміни, внесені Законом України від 14.07.2020 №786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців», який набрав чинності 08.08.2020» , пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України» встановлює:

«73. Штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним)».

Суд зазначає, що частина штрафу на суму 7 364 707,9 грн, що визначений ППР від 18.03.2020 №, застосована за операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), оскільки покупці не є платниками податку на додану вартість.

Згідно з ППР від 18.03.2020 № контролюючим органом штраф застосований за звітний період червень-грудень 2019 року. Спірне податкове повідомлення-рішення отримане 20.03.2020.

Відповідно до пунктів 56.2., 56.3. статті 56 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до пункту 56.3. статті 56 ПК України останнім днем строку подання скарги на ППР до контролюючого органу вищого рівня було 03.04.2020.

Проте, 02.04.2020 набув чинності Закон України №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19). Цим Законом доповнено підрозділ 10 розділу XX Перехідні Положення ПК України пунктом 52-8, згідно з яким тимчасово, на період до 31.05.2020 (включно), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження), щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) до 31.05.2020 та/або які не розглянуті станом на 18.03.2020. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 ПК України, статтями 52-53 цього Кодексу щодо надання контролюючими органами індивідуальних податкових консультацій в письмовій формі, статтями 73 та 78 цього Кодексу щодо надання платниками податків відповідей на запити контролюючих органів (крім запитів контролюючих органів щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) платникам податків до 31.05.2020. З 01.06.2020 перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

29.05.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19).

Згідно з цим Законом п.52-8 підрозділу 10 розділу XX Перехідні Положення ПК України викладено в новій редакції, відповідно до якої тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування 4 заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території У країни коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом: на 18.03.2020. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу. З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (C0VID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Отже, з 02.04.2020 строки, передбачені пунктом 56.3. статті 56 ПК України, зупинилися.

Згідно з підпунктом 56.17.1. пункту 56.17. статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, а згідно з підпунктом 56.17.3. пункту 56.17. ПК України - днем отримання платником: податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку (абзац 2 підпункту 56.17.5. пункту 56.17. статті 56 ПК України).

Скарга до ДПС України про перегляд ППР від 18.03.2020 № позивачем була подана 28.05.2020. Державною податковою службою України скаргу розглянуто та залишено без задоволення (рішення від 28.07.2020 № 2398/6/99-00-06-02-05-06 отримане позивачем 30.07.2020).

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54,3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Слід зазначити, що у ППР від 18.03.2020 № вказано, що штраф має бути сплачений протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення рішення, а при проведенні адміністративного чи судового оскарження протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Окрім того, ППР від 18.03.2020 № оскаржувалося позивачем у судовому порядку: 27.08.2020 поданий позов до Чернігівського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Рішенням від 03.11.2020 Чернігівський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив (справа №620/3463/20), рішення залишене без змін постановою шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.3021.

Згідно з вимогами пункту 56.18 статті 58 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішення законної сили. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Таким чином грошове зобов`язання за ППР від 18.03.2020 № стало узгодженим з дня набрання законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №620/3463/20, а саме 02.03.2021 (дата постанови суду апеляційної інстанції), а станом на 23.05.2020 строк сплати грошових зобов`язань за спірним ППР не настав, і грошові зобов`язання сплачені не були.

Отже, у контролюючого органу за місцем реєстрації платника податку виник обов`язок на підставі закону здійснити перерахунок суми штрафу і надіслати (вручити) позивачеві нове податкове повідомлення-рішення.

Однак відповідач вимоги пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України не виконав: перерахунок суми штрафу за ППР від 18.03.2020 № не здійснив, не надіслав (не вручив) позивачу нові податкові повідомлення-рішення, чим допустив протиправну бездіяльність.

У постанові від 01.04.2021 у справі №620/2515/19 Верховний Суд зазначає, що 23.05.2020 набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-ІХ (далі Закон №466-ІХ). Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 73. Законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом. Суд касаційної інстанції визнає, що такий підхід законодавця загалом відповідає принципу «доброго врядування» і «належної адміністрації» в світлі практики ЄСПЛ. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). При цьому слід врахувати, що Законом №466-ІХ чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підлягає застосуванню до штрафів нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» за наведених у цій же нормі умов. У такий спосіб законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, звільнив від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України умов. Так, у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно-правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності. Таким чином, станом на час розряду справи в суді касаційної інстанції чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» за наведених у цій же нормі умов. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що положеннями пункту 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаться грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили. В Законі №466-ІХ (пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України) виділено окремі категорії грошових зобов`язань, які підлягають відкликанню як неузгоджені, водночас запроваджено інший, відмінний від загального, підхід, за яким для цілей цієї норми під неузгодженими грошовими зобов`язаннями розуміються ті, по яких відповідні податкові повідомлення- рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Таким чином, для цілей, задекларованих цією нормою, зміст і обсяг поняття неузгодженості має спеціальне призначення і розкривається в дужках, при цьому воно не відсилає до пункту 56.18 статті 56 ПК України, а конкретизується і становить окремий, відмінний від загального визначення, зміст узгодженості грошових зобов`язань. Отже, застосування загальної дефініції, визначеної пунктом 56.18 статті 56 ПК України, для реалізації права, визначеного пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, законодавцем не передбачена. Законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК України) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено. Окрім того, відповідно до вказаних змін, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону. Право ж на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо обставин, викладених у відзиві, то останні не приймаються судом до уваги, оскільки право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач має здійснити перерахунок сум штрафів за спірними податковими повідомленнями-рішеннями відповідно до вимог п.73 підроздіжу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов АТ «Облтеплокомуненерго» належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 26840,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо не здійснення перерахунку суми штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 18.03.2020 №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області здійснити перерахунок суми штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 18.03.2020 № та вручити (направити) Акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» нові податкові повідомлення-рішення, відповідно до вимог п.73 підрозділу 2 ХХ Перехідних положень ПК України

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» 26840,00 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" (вул.Реміснича, 55-Б, . м.Чернігів, 14000, );

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повний текст рішення суду складено 03.04.2023.

Суддя Л.О. Житняк