Справа № 160/388/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2023 року Справа № 160/388/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
04.01.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Служби безпеки України (далі відповідач), в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.01.2023, просить:
- визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 коштів компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми коштів індексації грошового забезпечення в складі одноразової допомоги при звільненні з військової служби, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 справі №160/8389/22 позивачеві Службою безпеки України 06.01.2023 здійснено виплату грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні в сумі 33 023,23 грн. Однак, відповідачем не нараховано компенсацію втрати частини доходів відповідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ. Позивач переконаний, що з огляду на наявність факту невиплати йому в належному розмірі грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні він має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення), у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні з 31.03.2020 по 06.01.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 відкрито провадження у справі № 160/388/23 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
30.01.2023 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 24.01.2023 у справі №160/388/23.
06.02.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що оскільки виплата одноразової допомоги при звільненні була здійснена на виконання рішення суду та носила разовий характер, то вона не підпадає під дію Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
21.02.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення на заяву про збільшення позовних вимог, в яких було підтримано аналогічну правову позицію, що і у відзиві на позов.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Службі безпеки України з 29.01.2004 по 31.03.2020.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №160/8389/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 року по день звільнення з військової служби, а саме, посадовий оклад та оклад за військове звання визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року в розмірі 2102,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року та перерахуванні коштів грошового забезпечення з врахуванням вже проведених виплат;

Визнано протиправними дії Служби безпеки України щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з врахуванням вже проведених виплат; наданні оновленої довідки про грошове забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Зобов`язано Службу безпеки України здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 року по день звільнення з військової служби, а саме, посадовий оклад та оклад за військове звання визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року в розмірі 2102,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року та перерахувати кошти грошового забезпечення з врахуванням вже проведених виплат.

Зобов`язано Службу безпеки України здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 та перерахувати останньому кошти вказаної допомоги з врахуванням вже проведених виплат.

Зобов`язано Службу безпеки України надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

На виконання зазначеного рішення суду 06.01.2023 Службою безпеки України здійснено виплату позивачеві грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні в сумі 33 023,23 грн., що підтверджується випискою із карткового рахунку.

19.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні за період з 31.03.2020 по 06.01.2023.

Листом №21/3/1-Д-178/5 від 13.01.2023 Служба безпеки України повідомила позивача, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №160/8389/22 не зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти компенсації та середнього заробітку.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні з 31.03.2020 по 06.01.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: -пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до норм статей 3, 4 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III, компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок №159, відповідно до пункту 2 якого компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Як визначено в пункті 3 Порядку №159, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу правових норм слід зробити висновок, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі одноразової грошової допомоги) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки відповідачем проведено позивачеві перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по день звільнення з військової служби (31.03.2020 року), а саме, посадовий оклад та оклад за військове звання визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року в розмірі 2102,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 лише 06.01.2023, у зв`язку із чим порушено строки його виплати, відповідач зобов`язаний здійснити нарахування позивачеві компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за весь час затримки виплати, а саме за період з 31.03.2020 по 06.01.2023 - день фактичної виплати грошового забезпечення.

Водночас, відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, яка виплачена позивачеві згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі №160/8389/22, має разовий характер, а тому не є доходом, який підлягає компенсації у відповідності до вимог Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ.

Крім того, щодо виплати компенсації у визначеному позивачем розмірі викладеному у розрахунку, який міститься в матеріалах справи, суд вважає за необхідне наголосити, що будь-який розрахунок виплати, право на яку має особа, є компетенцією органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат згідно зі ст. 139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 241-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо невиплати ОСОБА_1 за період з 31.03.2020 по 06.01.2023 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 по день звільнення з військової служби (31.03.2020 року), яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 31.03.2020 по 06.01.2023 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 по день звільнення з військової служби (31.03.2020 року), яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко