Справа № 461/6014/22
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6014/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м.Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що постановою інспектора з паркування Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Старика Михайла Валерійовича про накладення адміністративного стягнення за правопорушення стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії РАП № 881078309 від 17.11.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 300, 00 грн. У даному повідомленні зазначено, що зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортному засобі марки Ford , д.н.з. НОМЕР_1 , 03.11.2022 року 10:45:13 год. на вул. Стецька, а саме неоплату паркування на платному паркувальному майданчику.

Позивач вважає постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог КУпАП.

ОСОБА_1 стверджує, що на сайті на який є посилання в постанові не розміщено копії, вказаних у ній фотознімків, які начебто підтверджують вчинення правопорушення. Також,вказує на те, що у постанові не зазначено чітко який саме пункт Правил Дорожнього руху позивачем порушено тому що зазначено п. 15 ПДР, який має ряд підпунктів, один з яких мав вказати інспектор в постанові, чого зроблено не було. Тому в постанові не визначено яке порушення позивач вчинив, що є грубим порушенням складання постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що він є інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням особи з інвалідністю в наслідок війни серія НОМЕР_2 видане Управлінням соціальної політики міста Тернополя.

ОСОБА_1 стверджує, що 03.11.2022 року о 10:40 год. на вул. Стецька у м. Львові він під`їхав до поліклініки - Комунальної 4-ої міської клінічної лікарні. Оскільки на місцях позначених парковка для інвалідів були запарковані два транспортних засоби, вільних місць для паркування особам з інвалідністю не було, тому позивач припаркувався на вільному місці парковки в межах синьої лінії. Позивач зазначає, що одразу коли він під`їхав на місце, де запаркував транспортний засіб та не встиг вийти з машини, щоб оплатити за паркування, до нього підійшли двоє осіб в цивільному одязі та почали фотографувати автомобіль. ОСОБА_1 зазначає, що в подальшому дані особи вручили йому постанову серії ЛВ № 00201984 від 03.11.2022 року.

Також, позивач стверджує, що відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, оскільки не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. ОСОБА_1 вважає, що відповідач виніс постанову, не маючи жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, та притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. 251, 252 КУпАП, ст. 69 КАС України.

ОСОБА_1 стверджує, що статус інваліда II групи дає право на безоплатне паркування. Позивач вважає, що під час складання постанови інспектором порушено не тільки право на безоплатне паркування, а й право оплатити паркування відповідно до правил паркування. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити, та просить таку скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

27.03.2023 року представниця позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог у якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 881078309 від 17.11.2022 року відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2022 року відкрито провадження у справі.

12.12.2022 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

16.12.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

27.03.2023 року представниця позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог.

Позивача та його представниця в судове засідання не з`явилися, однак адвакатеса ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Однак, подав до суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що представник відповідача позовні вимоги заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки стверджує, що інспектор діяв правомірно, у межах визначених законом. Крім того, зазначив, що на автомобілі позивача відсутній розпізнавальний знак «особа з інвалідністю». Стверджує, що безоплатне паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю може здійснюватись виключно в межах місць для стоянки, що визначеними операторами майданчиків для платного паркування та позначені відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Згідно з вимогами розділів 33 та 34 ПДР місця для осіб з інвалідністю позначаються дорожніми знаками 5.42.1 або 5.42.2, якими позначаються місця для паркування із табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», а також дорожньою розміткою 1.35, що безпосередньо позначає місця для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. У випадку розміщення транспортних засобів поза межами місць призначених для водіїв, які належать до категорії осіб з інвалідністю або осіб що їх перевозять, - паркування здійснюється на загальних підставах. З матеріалів фотофіксації до постанови РАП881078309, наведених у додатку 2 (фото 1-3), а також СРБ-координат вбачається, що транспортний засіб із державним номерним знаком НОМЕР_1 розташований поза спеціально відведеними місцями для осіб з інвалідністю. При цьому, як видно з схеми майданчика для платного паркування на вул. Пекарській, наведеної у додатку 1, в його межах передбачені спеціально відведені місця для такої категорії осіб. Відтак, право на безоплатне паркування в такому випадку на позивача не поширюється, а тому користування майданчиком для платного паркування на вулиці Стецька повинно здійснюватись на загальних підставах, тобто із проведенням оплати за таке користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії РАП №881078309 від 17.11.2022 року, складеної інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування Відділу інспекторів з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Стариком Михайлом Валерійовичем, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 300,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 03.11.2022 року о 10 год. 45 хв. водієм транспортного засобу Ford S-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В1019, вул. Стецька, м. Львів, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, чим порушено вимоги абз. 2 п.26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 №1342 та вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 33.5.38 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 визначено знак, що позначає місце для стоянки. Застосовується знак для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Частина 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до п.26 Правил паркування транспортних засобів затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1342 від 03.12.2009 користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування та розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки. Після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування.

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Управлінням політики м. Тернополя.

Твердження представника відповідача зазначені у відзиві про те, що на транспортному засобі був відсутній розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», суд не приймає до уваги, оскільки повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності було складено за присутності ОСОБА_1 , а тому інспектори мали можливість встановити всі необхідні дані про особу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 585 відповідно до статті 30Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» затверджено Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів (далі Порядок).

Згідно з п.1 вказаного Порядку визначено, що цей Порядок визначає механізм надання пільг власникам транспортних засобів, зазначеним у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування (далі - безоплатне паркування) і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (далі - безоплатне зберігання).

У відповідності до положень п.2 Порядку право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів надається в тому числі - водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії).

Документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, згідно вимог п. 4 вказаного Порядку, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України«Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, судом встановлено наявність права позивача на безоплатне паркування.

Надані відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого рішення фотознімки зроблені таким чином, який не дає можливості встановити всі об`єктивні обставини справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення, та не надав жодного доказу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано.

З долучених до відзиву фотозображень не можливо встановити порушення ОСОБА_1 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 №1342.

Враховуючи наведені обставини, зважаючи на наявність у позивача статусу, який надає йому право безоплатного паркування, суд приходить до висновку, що відповідач жодними доказами не довів порушення ОСОБА_1 вимог абз. 2 п.26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 №1342.

Оскаржувана постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з п. 3.ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.152-1 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.152-1 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.33, 152, 245, 251, 252, 280, 288 КУпАП, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування Відділу інспекторів з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Старика Михайла Валерійовича у справі про адміністративне правопорушення серії РАП №881078309 від 17.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 152-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 300, 00 грн. скасувати, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.03.2023 року.

Суддя О.Р. Юрків.