Справа № 420/15045/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 березня 2023 року

м. Київ

справа № 420/15045/21

адміністративне провадження № К/990/8940/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі №420/15045/21 за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального управління Служби безпеки України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови СБУ від 23 липня 2021 року №942-ос/дск в частині попередження про неповну службову відповідність - за порушення військової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України від 23 липня 2021 року №942-ос/дск в частині попередження про неповну службову відповідність - за порушення військової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні вимог статті 4 (в частині обов`язку кожного військовослужбовця не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків) Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 59 (в частині зобов`язання начальника постійно займатися правовим вихованням підлеглих) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 .

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року апеляційну скаргу Центрального управління Служби безпеки України задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року скасовано.

Прийнято по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального управління Служби безпеки України.

На зазначену постанову апеляційного суду представником позивача подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 25 січня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тимошенко Марини Володимирівни на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі №420/15045/21 за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу - повернуто особі, яка її подала

13 березня 2023 року касаційна скарга повторно надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції, позивач покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та на пункт 4 частини четвертої цієї статті у взаємозв`язку з пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України.

Перевіривши викладену позивачем підставу касаційного оскарження, що передбачено пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно зазначити щодо якого саме питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності зазначення конкретної норми (норм) права та мотивованих аргументів неправильного її (їх) застосування, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Отже, Суд відхиляє формальне посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу відкриття касаційного провадження.

Щодо посилання на частину четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України заявник касаційної скарги зазначає, що однією з підстав для задоволення позовних вимог було встановлення факту, що в наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 23 липня 2021 року-oc/дск зазначено, що дисциплінарне покарання призначено відповідно до пункту «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України попереджено про неповну службову відповідність полковника ОСОБА_1 .

Проте пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено покарання у вигляді суворої догани, але відповідач тільки під час апеляційного перегляду заявив та подав до суду новий витяг з наказу, який містить зовсім інший пункт дисциплінарного стягнення та зазначив, що це технічна помилка, а суд апеляційної інстанції прийняв це як доказ.

Позивач вважає, що судом апеляційної інстанції грубо порушено норми процесуального права, оскільки питання щодо долучення до матеріалів справи доказів, які не були вчасно подані до суду першої інстанції, повинно вирішуватися судом апеляційної інстанції із урахуванням поважності причин не вчасного подання таких доказів.

Верховний Суд наголошує, що недопустимим доказом в розумінні статті 74 КАС України є доказ, одержаний з порушенням закону, або доказ, яким певна обставина не може бути підтверджена. Обставиною в розумінні КАС України є фактичні дані (певний матеріально-правовий факт), а не правова оцінка суду встановленому факту. Посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції дослідив доказ, який не був досліджений судом першої інстанції, не відповідає правовому змісту пункту 4 частини другої статті 353 КАС України як на підставу для скасування рішення суду апеляційної інстанції у цій справі.

Отже, Суд не приймає до уваги викладені обґрунтування позивача щодо недопустимості доказів, оскільки скаржником не зазначено чому такий доказ є недопустимим (такими, що одержані з порушенням законної процедури).

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції, переоцінки встановлених судом обставин та досліджених ним доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частиною четвертої цієї статті у взаємозв`язку з пунктом 4 частини другої статті 353 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі №420/15045/21 за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич