Справа № 500/3604/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3604/22 пров. № А/857/1981/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року, ухвалене суддею Мандзій О.П. у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 500/3604/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду звернення з питання визначення причинного зв`язку смерті її чоловіка, з захворюваннями, пов`язаними з проходженням військової служби;

- зобов`язати відповідача належно розглянути звернення щодо визначення наявності причинного зв`язку смерті її чоловіка, з захворюваннями, пов`язаними з військовою службою, та прийняти відповідне рішення у формі постанови, копію якої та витяг з протоколу засідання комісії надіслати їй.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 про встановлення причинного зв`язку захворювань та причин смерті її чоловіка ОСОБА_2 з проходженням військової служби.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України належно розглянути звернення ОСОБА_1 про встановлення причинного зв`язку захворювань та причин смерті її чоловіка ОСОБА_2 з проходженням військової служби, та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не розглянув належним чином звернення позивачки про встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті її чоловіка із проходженням військової служби, оскільки не прийняв відповідну постанову.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що, у випадку коли відсутні підстави для визначення причинного зв`язку поранення у формулюваннях, передбачених пунктами 21.05, 21.6 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, комісія надає письмове роз`яснення. Відповідач додатково зазначив, що смерть позивача настала внаслідок геморагічного панкреонекрозу. Це захворювання не вказане у протоколі ЦВЛК від 29.05.2019 року № 1412, як таке, що виникло під час проходження військової служби чи внаслідок отриманих поранень у цей час. Крім того, під час медичного розтину у крові померлого чоловіка позивачки виявлено сліди етилового спирту у кількості 4,56 проміле.

Зважаючи на це, відповідач вважає, що вчинив вірно, надавши позивачці письмові роз`яснення про відсутність підстав для визнання причин смерті її чоловіка, як такої, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що, ОСОБА_2 проходив військову службу з 21.05.2003 року по 03.11.2004 року, з 26.05.2015 року по 21.07.2016 року, учасник бойових дій (у 2015 та 2016 роках брав участь в АТО).

29.05.2019 року Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України (далі ЦВЛК) прийнято постанову № 1412, оформлену протоколом, про пов`язаність захворювань (захворювань серцево-судинної системи, судинних захворювань центральної нервової системи та периферійної нервової системи) ОСОБА_2 із захистом Батьківщини.

19.06.2019 року ОСОБА_2 отримав статус особи з інвалідністю третьої групи внаслідок війни.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , чоловік позивачки, помер.

У лікарському свідоцтві про смерть від 11.03.2021 року № 0203 вказано, що причиною смерті ОСОБА_2 є геморагічний панкреонекроз.

На адресу ЦВЛК надійшла заява позивачки від 21.06.2022 року про встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті її чоловіка із проходженням військової служби.

За результатами розгляду звернення позивачки, відповідач 30.06.2022 року надав письмові роз`яснення № 598/1532 про відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань та причин смерті її чоловіка з проходженням військової служби. Роз`яснено, що враховуючи те, що причиною смерті її чоловіка став гострий геморагічний панкреонекроз, перебіг якого ускладнився розвитком панкреатогенного шоку та поліорганної недостатності на тлі тяжкого отруєння алкоголем, що розвинувся більш ніж через чотири роки після його участі в АТО, враховуючи відсутність медичних документів, які дозволяють віднести або підтверджують початок розвитку цього захворювання під час безпосередньої участі в АТО, а також те, що захворювання, що стало причиною смерті її чоловіка не є наслідком прогресування захворювань, відображених у протоколі ЦВЛК від 29.05.2019 року № 1412, у комісії відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку захворювань та причин смерті її чоловіка з проходженням військової служби.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідне Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402).

Згідно з п.1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пп.2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема, залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово- лікарської, лікарсько-льотної експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років).

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регулює глава 21 розділу II Положення № 402.

Згідно з п.21.1 глави 21 розділу II Положення № 402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до п.21.3 глави 21 розділу II Положення № 402, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.

Виходячи із наведених норм, ЦВЛК за результатами встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у колишніх військовослужбовців приймає два види рішень, а саме, постанову, яка оформлюється протоколом комісії, у випадку наявності підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у колишніх військовослужбовців із проходженням військової служби та письмове роз`яснення, у випадку відсутності таких підстав.

З огляду на наведене, твердження позивачки про те, що ЦВЛК за результатами розгляду звернення про встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті особи із проходженням військової служби завжди приймає постанови є невірним.

Водночас, питання про те, чи є підстави для надання відповідачем письмових роз`яснень, в межах цього спору не з`ясовується, оскільки позивачка оскаржує, виключно, процедуру прийняття рішення ЦВЛК.

Позивачка стверджує, що відповідач порушив її право саме тим, що за результатами розгляду її звернення прийняв роз`яснення, а не постанову.

Однак, апеляційний суд констатує той факт, що ЦВЛК вправі, за результатами розгляду звернення про встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті особи із проходженням військової служби, надавати письмові роз`яснення, у випадку, коли відсутні причини (підстави) для надання позитивної відповіді на питання чи є поранення (контузія, травма, каліцтво) або захворювання причиною смерті і чи пов`язані вони із захистом Батьківщини.

За наведених обставин, на переконання апеляційного суду, відповідач, надаючи письмове роз`яснення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Вказаний висновок є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, рішення суду першої інстанції є незаконним, а отже його необхідно скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Водночас, доводи апеляційної скарги є суттєвими і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 500/3604/22 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 30.03.2023 року