Справа № 200/19099/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року Справа№200/19099/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Святогірської міської ради, відповідача 2: Святогірського міського голови Бандури Володимира Володимировича про визнання бездіяльності протиправною, та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача 1: Святогірської міської ради, відповідача 2: Святогірського міського голови Бандури Володимира Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій, є мешканцем Святогірської територіальної громади. У 2020 році звернувся до Маяківської сільської ради, Слов`янського району Донецької області з клопотанням щодо одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для індивідуального дачного будівництва. У вересні 2020 року Маяківська сільська рада своїм рішенням №7/54-811/11 надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 , орієнтовно площею 0,1000 га. із земель рекреаційного призначення комунальної власності Маяківської сільської ради в межах населеного пункту. На виконання вищезазначеного рішення позивачем було укладено договір з ПП «ГКА» про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 . 07 липня 2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову №3650 «Про утворення та ліквідацію районів». Територія Маяківської сільської ради відповідно до цієї Постанови увійшла до складу Святогірської територіальної громади Краматорського району Донецької області. Реорганізація районів розпочалася з грудня 2020 року, після того, як набув чинності закон про розмежування повноважень і ресурсів між районами та громадами. В липні 2021 року був сформований витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :01:000:0969, номер НВ-021. Позивач зазначив, що 30.11.2021 року він надав до Святогірської міської ради заяву через центр надання адміністративних послуг вх.№40 від 30.11.2021, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:000:0969 площею 0,1000 га безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 . Як зауважив позивач, 03.12.2021 року на сайті Святогірської міської ради було оприлюднене Розпорядження міського голови від 03.12.2021 №125 «Про скликання чергової XVIII сесії Святогірської міської ради VIII скликання». У додатку до розпорядження міського голови та у проекті порядку денного чергової VIII сесії Святогірської міської ради відсутні питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » або «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ». Пленарне засідання чергової XVIII сесії Святогірської міської ради було призначено на 21.12.2021 року. Позивач зауважив, що адміністративна послуга, за якою він звернувся до відповідача 1, надається впродовж 14 днів, про що вказано у описі прийнятих документів уповноваженою особою центра надання адміністративних послуг Святогірської міської ради та відповідно до ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань щодо регулювання земельних відносин відбувається виключно на пленарних засіданнях міських рад, тому позивач 20.12.2021 року звернувся із скаргою на ім`я Святогірського міського голови Бандури В.В. щодо недопущення порушення його прав. 22.12.2021 року позивача викликали до Центру надання адміністративних послуг Святогірської міської ради та повернули пакет документів, та надали супровідний документ про залишення його клопотання без розгляду за підписом першого заступника Святогірського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Світлани Ключникової. Позивач зазначив, що 21.12.2021 року відбулось пленарне засідання чергової XVIII сесії Святогірської міської ради VIII скликання серед питань порядку денного якої було відсутнє питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ». Позивач зауважив, що на момент звернення ним до суду питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » не розглянуто, рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » не прийняте, що свідчить про незаконну та протиправну бездіяльність відповідача 1, яка полягає у не вирішенні питання віднесеного до її компетенції у визначений законом термін. Окрім цього позивач вважає, що відповідач 1 та відповідач 2 допустили бездіяльність, яка є недобросовісною, незаконною та протиправною, яка полягає у залишенні без розгляду клопотання та не вирішенні питання, що відноситься до їх компетенції, у визначений законом термін, а саме питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0969 та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 »

Відповідач 1: Святогірська міська рада Краматорського району Донецької області, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що розгляду на сесії міської ради земельних питань передує спеціально визначена законодавством процедура, а до повноважень міського голови не відносяться підготовка питань на розгляд ради та подання на розгляд сесії проектів рішень, завчасне надання проектів рішень комісії та сесії до розгляду заяви на комісії та сесії. Відповідач 1 зауважив, що позивач у 2020 році звернувся з заявою до Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва. На виконання правових норм законодавства, за результатами розгляду заяви позивача, Маяківська сільська рада Слов`янського району, Донецької області прийняла рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 07.09.2020 року №7/54-811/11, відповідно до якого, було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, яка розташована в межах населеного пунтку гр. ОСОБА_1 ; зобов`язати гр. ОСОБА_1 оформити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку та подати на затвердження сесії сільської ради; розробку та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснити протягом одного року з моменту прийняття рішення, тобто до 08.09.2021 року. Згідно рішення Святогірської міської ради від 28.12.2020 №34-III-8 «Про внесення змін у рішення Святогірської міської ради від 15.12.2020 №19-ІІ-8 «Про реорганізацію шляхом приєднання сільських рад та виконавчих комітетів сільських рад», виклавши у новій редакції» до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області внаслідок реорганізації приєдналася колишня Маяківська сільська рада. Відтепер Святогірська міська рада представляє інтереси колишньої Маяківської сільської ради. Відповідач 1 зазначив, що 30.11.2021 року за вхідним №40 надійшла заява від позивача з проханням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 та передачі її безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, у відповідь на яку, Святогірською міською радою була направлена вмотивована відповідь за підписом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, у якій повідомлялося про те, що рішення Маяківської сільської ради від 07.09.2020 року №7/54-811/11 втратило чинність 08.09.2021 у зв`язку з чим, затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність неможливо, так як це суперечить земельному законодавству. Окрім цього, відповідач 1 зазначив, що позивач повинен був розробити проект землеустрою протягом року з моменту отримання дозволу (рішення Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області відповідно до рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 07.09.2020 року №7/54-811/11) та подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність на затвердження до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області. Всупереч вимогам Земельного Кодексу України позивач завідомо знаючи про рішення колишньої Маяківської сільської ради зі спливом часу, тим самим порушив процедуру зазначену у Земельному Кодексі України. Відповідач 1 зазначив, що якщо особа отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду справа №688/2908/16-ц, провадження №14-28цс20 від 29.09.2020 року; постанова КЦС ВС справа №686/24410/17, провадження №61-45954св18 від 27.10.2020 року; постанова КЦС ВС справа №669/703/20-ц, провадження №61-8654св21 від 11.08.2021 року. Стосовно стягнення судових витрат, відповідач 1 зауважив, що відповідно до додаткової постанови Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц визначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерією реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), окрім цього справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, тому дані факти свідчать на думку відповідача 1 про необґрунтованість зазначеної суми на відшкодування судових витрат. Відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що наведених відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву заперечень він не визнає. Позивач наголошує, що жодних доказів вчинення дій щодо розгляду та затвердження наданого позивачем проекту землеустрою з боку Святогірського міського голови Бандури В.В. до суду не надано. Окрім цього позивач зауважив, що з метою недопущення порушення своїх прав 20.12.2021 року він звернувся зі скаргою на ім`я Святогірського міського голови з намаганням в досудовому порядку вирішити спірне питання. 30.12.2021 року №3205/02.01-15 за підписом Святогірського міського голови була надана відповідь на його скаргу. З якої як зазначив позивач, вбачається, що всупереч вимог ч.34 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», розглянувши поданий позивачем на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:000:0969 площею 0,1000га безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 , не на пленарному засіданні ради, без прийняття відповідного рішення, у невідомий спосіб, відповідач 1 письмово повідомив про неможливість затвердження проекту землеустрою та повернув такий проект позивачу. Позивач просив відхилити заперечення відповідачів, як необґрунтованих та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 та відповідач 2 надали заперечення проти відповіді на відзив, в якому не погоджуються з доводами, наведеними позивачем у відповіді на відзив та вважають їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач 1 та відповідач 2 просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Кочукова Д.Г. щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Кочукова Д.Г. щодо повернення відзиву відповідачам без розгляду, зловживання процесуальними правами та стягнення з відповідачів штрафу - відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області; є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , виданим Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України від 08.12.2015 року.

Відповідач 1: Святогірська міська рада, (Донецька обл., Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, буд.8, ) в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідач 2: Святогірський міський голова Бандура Володимир Володимирович, (Донецька обл., Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, буд.8, ) в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 07.09.2020 Маяківська сільська рада рішенням №7/54-811/11 надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, яка розташована в АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1000 га. із земель рекреаційного призначення комунальної власності Маяківської сільської ради в межах населеного пункту (запас). В рішенні Маяківської сільської ради було зазначено: зобов`язати гр. ОСОБА_1 оформити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку та подати на затвердження сесії сільської ради; розробку та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснити протягом одного року з моменту прийняття рішення; контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань агропромислового комплексу та земельних відносин.

29 січня 2021 ОСОБА_1 , відповідно до договору № 16 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовив у ПП «ГКА» виконати з дотриманням вимог законодавства складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021, сформованого 07.07.2021 року, наданого на заяву (запит) ПП «ГКА» від 07.07.2021 року номер заяви ЗВ-021, земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 присвоєний кадастровий номер :01:000:0969. Відповідно до інформації про документацію із землеустрою на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки зазначено - на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 08.04.2021 року ПП «ГКА», ОСОБА_2 . Орган який зареєстрував земельну ділянку відділ у Слов`янському районі Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Дата державної реєстрації земельної ділянки - 07.07.2021 року.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», відповідно до якого до Краматорського району (з адміністративним центром у місті Краматорськ) увійшли у складі територій Андріївської сільської, Дружківської міської, Іллінівської сільської, Костянтинівської міської, Краматорської міської, Лиманської міської, Миколаївської міської, Новодонецької селищної, Олександрівської селищної, Святогірської міської, Слов`янської міської, Черкаської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України; межі районів встановлюються по зовнішній межі територій сільських, селищних, міських територіальних громад, які входять до складу відповідного району. Ліквідовано: у Донецькій області: Амвросіївський, Бахмутський, Бойківський, Великоновосілківський, Волноваський, Добропільський, Костянтинівський, Лиманський, Мангушський, Мар`їнський, Нікольський, Новоазовський, Олександрівський, Покровський, Слов`янський, Старобешівський, Шахтарський, Ясинуватський райони.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №710-р, додатком до зазначеного розпорядження встановлено, що до Святогірської територіальної громади увійшли до складу територіальної громади із адміністративним центром територіальної громади у м.Святогірську Долинська (Слов`янський район), Маяківська (Слов`янський район), Хрестищенська (Слов`янський район) територіальні громади.

Рішенням «Про внесення змін у рішення Святогірської міської ради від 15.12.2020 року №19-ІІ-8 «Про реорганізацію шляхом приєднання сільських рад та виконавчих комітетів сільських рад», виклавши у новій редакції» Святогірської міської ради від 28.12.2020 року №34-ІІІ-8 вирішено розпочати реорганізацію Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області, Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області шляхом їх приєднання до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області; розпочати реорганізацію виконавчих комітетів Долинської сільської ради Слов`янського району Донецької області, Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області шляхом їх приєднання до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області; призначити комісію з реорганізації Долинської сільської ради та її виконавчого комітету шляхом їх приєднання до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області та її виконавчого комітету; призначити комісію з реорганізації Маяківської сільської ради та її виконавчого комітету шляхом їх приєднання до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області та її виконавчого комітету; призначити комісію з реорганізації Хрестищенської сільської ради та її виконавчого комітету шляхом їх приєднання до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області та її виконавчого комітету.

30 листопада 2021 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 було подано позивачем для затвердження Святогірському міському голові.

Розпорядженням Святогірського міського голови від 03.12.2021 № 125 скликано чергову XVІII сесію Святогірскої міської ради VIII скликання, призначено пленарне засідання чергової XVIIІ сесії Святогірскої міської ради VIII скликання 21 грудня 2021 року.

На сесії Святогорської міської ради 03 грудня 2021 року питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не розглядалось, що підтверджується питаннями згідно додатку до розпорядження Святогірського міського голови від 03.12.2021 № 125, наявними в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Святогірська міська рада на заяву позивача про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , надало відповідь у вигляді листа за вихідним №3102/02.01-15 від 22.12.2021 року в якому було зазначено, що рішення Маяківської сільської ради від 07.09.2020 року №7/54-811/11 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» втратило чинність 08.09.2021 року, в зв`язку з цим затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність неможливо, так як це суперечить земельному законодавству України.

Також позивачем на адресу Святогірського міського голови було скеровано скаргу яка надійшла до Святогірської міської ради 20.12.2021 року №180/02.05-13, про що свідчить кутовий штамп у крайньому нижньому правому куті зазначеної скарги, в якій позивачем було зазначено, що у додатку до розпорядження міського голови та у проекті порядку денного чергової ХVІІІ сесії Святогірської міської ради відсутні питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » або «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ». Позивач у зазначеній скарзі просив видати розпорядження яким включити питання «щодо затвердження проекту землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності». Видати розпорядження, яким включити питання щодо затвердження проекту землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності гр. ОСОБА_1 до проекту порядку денного чергової ХVІІІ сесії Святогірської міської ради.

Святогірським міським головою була надана відповідь на скаргу позивача від 30.12.2021 року за вих.№3205/02.01-15, відповідно до якої відповідач 2 зазначив, що за приписами п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» в Україні вбачається, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Стосовно прохання затвердити технічну документацію із землеустрою відповідач 2 зазначив, що відповідачем 1 було надано письмову відповідь від 22.12.2021 року де було зазначено, що рішення Маяківської сільської ради, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у вланість позивача втратило чинність, у зв`язку з чим, затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність неможливо, так як це суперечить земельному законодавству України. Відповідач 2 додатково повідомив позивача, що з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність він може звернутись з клопотанням до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо у незабезпеченні підготовки на розгляд ради питання та не вирішення радою питання відведення земельної ділянки кадастровий № :01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та передачі земельної ділянки у власність позивачу, останній звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі по тексту - ЗК Україн) та Законом України «Про землеустрій».

За змістом положень статті 122 ЗК України, вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 6 статті 188 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Частиною 9 цієї статті передбачено, що Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частин 10, 11 статті 118 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно з підпунктом «ґ» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду проекту землеустрою вмотивованого рішення про його затвердження або відмову у такому затвердженні.

Отже, отримавши наданий позивачем проект землеустрою щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, відповідач, згідно зі статтею 118 ЗК України, повинен був у двотижневий строк затвердити поданий проект землеустрою або прийняти рішення про відмову у його затвердженні.

Натомість, відповідач за результатами розгляду поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не прийняв жодного з рішень, передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Документальних доказів прийняття одного із рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України (про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмови у його затвердженні), відповідачами до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка полягала в неприйнятті в межах повноважень, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, рішення за результатами розгляду вказаного питання, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 у справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Приймаючи до уваги встановлені обставини у справі, зокрема те, що відповідачем 1 не приймалось рішення щодо розгляду заяви позивача стосовно затвердження проекту землеустрою, то у розглядуваному випадку на даний час відсутні підстави для зобов`язання відповідача 1 для прийняття певного рішення, оскільки фактично органом місцевого самоврядування заява позивача не розглядалась та не вирішувалась.

Відповідно до приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, враховуючи правові приписи законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення суб`єкта владних повноважень має бути відновлено шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не прийняття рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України за результатом розгляду наданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача 1 розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги про визнання незаконною та протиправною бездіяльності Святогірського міського голови Бандури В.В., що полягає у незабезпеченні підготовки на розгляд ради питання що належить до її відання, а саме «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у власність гр. ОСОБА_1 » у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою задоволенню не підлягають, оскільки належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є зазначений вище спосіб.

Разом із цим, слід зауважити, що відповідно до п. 5 ч. 27 розділу ІХ «Перехідні положення» Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно з яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє на даний час.

Отже, станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Таким чином, під час дії воєнного стану безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

При цьому, суд зауважує, що відповідач, виходячи із норм Земельного кодексу України зобов`язаний після припинення або скасування воєнного стану розглянути заяву позивача стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0969 площею 0.1000 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 зазначеної у заяві позивача від 30.11.2021 року та прийняти за наслідками такого розгляду відповідне рішення.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що судом визнано протиправною бездіяльність Святогірської міської ради щодо не прийняття рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України за результатом розгляду наданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 та зобов`язано відповідача 1 розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 з урахуванням правової оцінки суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, суд вважає необхідним здійснити розподіл судових витрат наступним чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за подання адміністративного позову, було сплачено суму судового збору у розмірі 908,00грн., що підтверджується квитанцією від 23.12.2021.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає стягнути судовий збір у сумі 908,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Святогірської міської ради.

При вирішенні питання щодо стягнення з бюджетних асигнувань витрат позивача на правову допомогу суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 цього Кодексу визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 вказаного Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач подав заяву, в якій просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 134 вказаного Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6 та 7 ст. 134 Кодексу у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Позивачем до суду в якості доказів були подані: договір від 17 грудня 2021 року про надання правової допомоги №17.12.21, в якому гонорар адвоката визначений у вигляді фіксованої суми 15 000 грн.; орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу від 23 грудня 2021 року; ордер №1057172 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до пунтку 4.1 вищезазначеного договору про надання правової допомоги, в якому зазначено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро винагороду (гонорар) за підготовку, складання та подання позовної заяви до суду з адміністративним позовом до Святогірської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в розмірі 15 000 грн., виходячи з вартості 1 години роботи адвоката 2000 грн.

Пунтком 4.3 передбачений порядок сплати винагороди (гонорару), поточних витрат: п.4.3.1 передбачає, що після підписання вказаного договору перед початком виконання своїх зобов`язань клієнт сплачує адвокатському бюро за п.4.1 15 000 грн.

Вищезазначений договір підписаний керівником адвокатського бюро «Дмитра Кочукова» Кочуковим Д.Г. та Мушкою Олександром Вікторовичем, який є позивачем у даній справі.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 та від 18 серпня 2022 року у справі №340/323/21.

Відповідно до наявного в матеріалах справи орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу від 23.12.2021 року, підписаного адвокатом Кочуковим Д.Г. та Мушкою Олександром Вікторовичем, з якого вбачається: надання консультації клієнту (попереднє опрацювання матеріалів); опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, аналіз судової практики зі спірного питання, формування правової позиції кількість витраченого часу 1 година сума 2000 грн.; витребування, формування документів на обгрунтування позовної заяви кількість витраченого часу 0,5 години сума 1000 грн.; складання позовної заяви та виготовлення копій документів для надання суду та учасникам справи кількість витраченого часу 3 години сума 6000 грн.; підготовка, складання заперечення на відзив, виготовлення копій кількість витраченого часу 1 година сума 2000 грн.; складання уточненої позовної заяви, заява про забезпечення позову, виготовлення копій документів для надання суду та учасникам справи (надсилання копій учасникам справи) кількість витраченого часу 1 година сума 2000 грн.; участь у судових засіданнях кількість витраченого часу за 1 годину 2000 грн.; загалом 15 000грн.

Суд не вправі надавати оцінку умовам договору (зокрема вартості наданих адвокатом послуг), що погоджені сторонами договору.

Суд зазначає, що в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18, від 17 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19, від 11 лютого 2021 року у справі № 920/39/20 та від 22 грудня 2021 року у справі №873/212/21.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують надання правничої допомоги.

Поряд із цим, суд вважає суму витрат за послуги адвоката в даній справі 15000 грн. явно завищеними.

Зважаючи на відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтям 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також те, що ця справа належить до категорії справ незначної складності, її розгляд здійснювався в порядку письмового провадження, а також беручи до уваги значну кількість сталої судової практики у спірних правовідносинах та фактичний обсяг виконаної роботи, а також часткове задоволення позовних вимог позивача, на переконання суду, розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, у розмірі 5000 грн, а їх стягнення з позивача у такому розмірі не становитиме надмірний тягар для суб`єкта владних повноважень.

Приймаючи рішення судом також враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (п. 23) та «Серявін та інші проти України» (п. 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача 1: Святогірської міської ради (, Донецька область, Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, 8), відповідача 2: Святогірського міського голови Бандури Володимира Володимировича (, Донецька область, м. Святогірськ, Краматорський район, вул. Володимира Сосюри, 8) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача 1: Святогірської міської ради (), щодо не прийняття рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України за результатом розгляду наданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) .

Зобов`язати відповідача 1: Святогірську міську раду () розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №:01:000:0969 площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з урахуванням правової оцінки суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача 1: Святогірської міської ради (, Донецька область, м. Святогірськ, Краматорський район, вул. Володимира Сосюри, 8) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) 00 копійок.

Стягнути з відповідача 1: Святогірської міської ради (, Донецька область, Краматорський район, м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, 8) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

Повний текст рішення складено та підписано 31 березня 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець