Справа № 990/106/22
Суддя: Желєзний Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

судді Великої Палати Верховного Суду Желєзного І. В.
у справі № 990/106/22 (провадження № 11-124заі22)
за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
щодо розгляду питання про виправлення описки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2023 року, ухваленій за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 990/106/22
Рух справи
09 лютого 2023 року Велика Палата Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії прийняла постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишила без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
01 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду заяву про виправлення описок (арифметичних помилок) у постанові Великої Палати від 09 лютого 2023 року. Описками вважає те, що викладений у пунктах 3, 6, 13 постанови Великої Палати від 09 лютого 2023 року текст є відмінним від тексту заяв, які подавав їх автор, і така відмінність, на думку ОСОБА_1 , зроблена умисно і з метою виправдати відповідача у справі.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2023 року, ухваленій за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 990/106/22.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважаються опискою помилки, які не викривляють зміст, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Із заяви про виправлення описки прохання ОСОБА_1 стосуються не точності написання тексту доводів його позовної заяви, а незгоди заявника з викладом (трактуванням) суті вимог його звернень до суду, що не є опискою в розумінні статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Однак з такими висновками не погоджуюсь, а тому відповідно до частини третьої статті 34 КАС України викладаю в цій частині окрему думку.
Підстави та мотиви для висловлення окремої думки
Згідно з положеннями частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Вважаю, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст, суть судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння).
Водночас вважаю, що наведена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 23 березня 2023 року дефініція поняття «описка» є вузькою та не охоплює усіх можливих випадків можливого їх допущення судами, що, у свою чергу унеможливлює їх виправлення судом у судовому рішенні в порядку статті 253 КАС України. У свою чергу, за таких обставин останнє не відповідатиме вимогам законодавства щодо якості судового рішення.
На мою думку, описками, які можуть бути виправленні у судових рішеннях, не можна вважати лише написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Так, під час складання повного тексту судового рішення суд може допускати й інші описки, наприклад, викласти у помилковий спосіб доводи, вимоги, висловлення позиції учасника справи, зміст позовної заяви, клопотання, заяви та інших обставин, якимиучасники справи обґрунтовують свою позицію у справі, тощо. Наведені випадки можуть викликати в учасника справи сумніви в об`єктивності судді, створювати відчуття прояву його упередженого ставлення до певного учасника справи.
Частиною третьою статті 129 Конституції України визначено, що змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості належать до основних засад судочинства.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, неправильне відтворення змісту та вимог, зокрема, позовної заяви, клопотань, заяв, доводів, пояснень учасників справи тощо у судовому рішенні також може свідчити про недотримання судом засад змагальності сторін, оскільки в учасника справи можуть виникати сумніви щодо неврахування / неправильного розуміння судом його позиції у справі, а тому в такому випадку він вправі звернутись до суду із заявою про виправлення описки в судовому рішенні.
Судове рішення не є документом, у якому все зазначене у заявах по суті сторін, висловлене учасниками справи у судовому засіданні тощо відтворюється дослівно.
Однак, на моє переконання, висновки суду, викладені в судовому рішенні, щодо змісту позовної заяви, сказаного учасниками справи, тощо повинні відповідати дійсності; суд під час судового розгляду повинен сприяти забезпеченню повного, всебічного та об`єктивногоз`ясування обставин у справі. Беззаперечно, учасники справи повинні реалізовувати свої процесуальні права у належний спосіб, зокрема, висловлюючись чітко та зрозуміло як у поданих заявах по суті справи, так і в судових засіданнях. Водночас, якщо учасник справи, його представник все ж таки подав інформацію суду так, що надалі у цієї особи з тексту судового рішення складається враження, що суд її неправильно зрозумів, вважаю, що ці обставини повинні бути детально дослідженими судом під час розгляду питання про виправлення описки. У такому випадку суд повинен, зокрема, встановити, чи дійсно суть вимог звернень до суду, пояснення, відповідь учасника справи / його представника можуть тлумачитися неоднозначно; співставити сказане з матеріалами справи, наданими поясненнями, з?ясувати думку учасників справи щодо їхнього сприйняття зазначеного у заявах по суті, сказаного в судовому засіданні тощо та у випадку, якщо суд встановить відображення ним у судовому рішенні неточної інформації, то виправити відповідну описку. При цьому, виправлення описки у такому випадку в жодному разі не змінює (не може свідчити про зміну) змісту та суті судового рішення, а навпаки - таке рішення відповідатиме завданню адміністративного судочинства, визначеному КАС України.
Таким чином, у судовому рішенні повинні бути викладеними виключно дійсні обставини справи, що відповідає вимогам процесуального законодавства. У випадку, якщо під час постановлення судового рішення судом допущено описку, в тому числі в частині викладення змісту вимог заяв по суті справи, доводів учасників справи / їх представників (зокрема, внаслідок нечіткого та неоднозначного висловлення позиції учасником справи / його представником), та під час розгляду питання про її виправлення суд дійшов висновку, що зазначена в судовому рішенні інформація не відповідає дійсності (в тому числі внаслідок можливості неоднозначного трактування позиції сторони), така описка підлягає виправленню у порядку, встановленому статтею 253 КАС України.
Як установлено Великою Палатою Верховного Суду, 01 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати заяву про виправлення описок у постанові Великої Палати від 09 лютого 2023 року. Прохання ОСОБА_1 стосуються не точності написання тексту доводів його позовної заяви, а незгоди заявника з викладом (трактуванням) суті вимог його звернень до суду.
У цьому конкретному випадку вважаю, що Велика Палата Верховного Суду дійшла помилкового висновку, що такі вимоги заяви в розумінні статті 253 КАС України не можуть визнаватися описками. На мою думку, у цьому випадку необхідно було спершу, зокрема, дослідити доводи ОСОБА_1 , викладені у заяві про виправлення описки, співставити їх з матеріалами справи та за результатами цього за наявності відповідних підстав постановити ухвалу про внесення виправлень у судове рішення або ж про відмову у їх внесенні.
Суддя І. В. Желєзний