Справа № 320/8319/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8319/22 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Загорського Юрія Юрійовича та заступника начальника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Шкред Ірини Юріївни про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Загорського Ю.Ю. та заступника начальника Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Шкред І.Ю., в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови від 18.01.2022 у виконавчому провадженні №52418226 про стягнення виконавчого збору та від 05.08.2022 про відкриття виконавчого провадження №69578654 в межах зведеного виконавчого провадження №69583281.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що копії оскаржуваних постанов позивач не отримував, а з позовом до суду звернувся в межах десятиденного строку з моменту, коли йому стало відомо про порушення його прав.

Броварський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що спірні постанови 08.08.2022 направлені позивачу поштою, однак конверт повернувся неврученим з довідкою про причини невручення «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про умисне неотримання боржником поштової кореспонденції.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подавали. Будь-які їх письмові пояснення матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано поважність пропуску строку звернення до суду.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Часиною 3 наведеної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, відповідно до п.1 ч.2 якої позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

В мотивувальній частині ухвали зазначено про необхідність усунення недоліків шляхом подання позову в оновленій редакції із зазначенням у ньому: місця знаходженя оригіналів документів, копії яких долучені до матеріалів справи; приведенням у відповідність вступної та резолютивної частини позову, зокрема, шляхом зазначення прізвища, ім`я, по-батькові всіх учасників процесу - відповідачів, їх РНОКПП, поштову та електронну адреси та інших засобів зв`язку (у резолютивній частині позовної заяви вимоги пред`явлені, зокрема, до державного виконавця Загорського Ю.Б. та начальника Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Шкреди І.Ю.; викладу обставин та позовні вимоги до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ); підстави для визнання незаконними постанови про відкриття виконавчого провадження №69578654 від 05.08.2022; доказ добровільного виконання судового рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та стягнуто виконавчий збір; ціни позову; копії договору про надання правової допомоги №2208/22 від 22.08.2022; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів позивача із розкриттям змісту порушених прав; копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру позивача (додаток 2 до позовної заяви) у придатному для читання вигляді; оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за позовну вимогу майнового хареактеру у розмір 1134,84 грн; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на докази, якими підтверджена поважність причин пропуску такого строку.

Вказана ухвала була доставлена до електронної поштової скриньки позивача 20.09.2022, що підтверджується довідкою від 21.09.2022 про доставку електронного листа (а.с.13).

На виконання вимог вказаної ухвали, 26.09.2022 до суду першої інстанції надійшов супровідний лист, до якого позивачем було додано виправлений адміністративний позов з урахуванням вимог ухвали суду, документ про сплату судового збору в розмірі 1134,84 грн та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій позивач зазначив, що він не знав і не міг знати про прийняття постанов від 18.01.2022 та від 05.08.2022, оскільки державні виконавці не направляли позивачу відповідних повідомлень у встановлений законом спосіб та строк (а.с.47-48).

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Спеціальною нормою, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, а саме положеннями п.1 ч.2 ст.287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач стверджує, що на момент подання позову ним не було отримано копій оскаржуваних постанов державного виконавця, оскільки вони не були направлені на його адресу у встановлений законом строк та спосіб. При цьому він посилається на те, що про наявність спірних постанов він дізнався 29.08.2022 через додаток «Дія» та ознайомився з їх змістом 30.08.2022 у приміщенні Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі відповідної заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що норми процесуального законодавства пов`язують початок перебігу строку на звернення до суду із подією щодо обізнаності позивача з фактом порушення його прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд повертає таку позовну заяву, або залишає її без розгляду (у випадку встановлення факту пропуску строку звернення до суду після відкриття провадження), не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Однак, до встановлення судом моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, відсутні підстави для застосування процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду.

Позивач стверджує, що оскаржувані постанови державного виконавця до нього не надходили та про їх наявність і зміст він дізнався внаслідок ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень 30.08.2022 у приміщенні Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ).

У своєму відзиві на апеляційну скаргу Броварський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) стверджує, що постанови від 18.01.2022 у виконавчому провадженні №52418226 про стягнення виконавчого збору та від 05.08.2022 про відкриття виконавчого провадження №69578654 в межах зведеного виконавчого провадження №69583281 направлялись позивачу листом зі штриховим ідентифікатором 196, однак з поданої до суду апеляційної інстанції копії листа не видається за можливе встановити дату його направлення адресату, однак відповідно до відтиску штемпеля ВПЗ на довідці ф.20 про причини повернення, датою повернення листа адресату за закінченням терміну зберігання є 12.09.2022.

Наведене свідчить на користь тверджень апелянта, що станом на момент подання позовної заяви оскаржувані постанови не були ним отримані та до моменту ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень 30.08.2022 він не мав можливості дізнатись про наявність відповідних постанов та про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з боку відповідачів.

Саме із встановленням судом дати отримання позивачем спірних постанов, тобто часу, з якого позивачу стало відомо про існування спірних постанов, можливо обчислювати строки звернення позивача до суду з даним позовом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі №815/893/17, який має бути врахований судом при виборі та застосуванні норм права і помилково був відхилений судом першої інстанції.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, в частині наявності чи відсутності поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, а також стосовно дати, з якої розпочинається перебіг строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом, що свідчить про передчасність висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

В той же час, у разі встановлення судом першої інстанції обставин, які б підтвердили факт пропуску позивачем строку звернення до суду, зокрема встановлення дати отримання позивачем оскаржуваних постанов державного виконавця, він не позбавлений можливості застосувати наслідки, визначені у ч.3 ст.123 КАС України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.243,308, 311, 315, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови виготовлено 30 березня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма