Справа № 280/2317/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 280/2317/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги: - Головного управління ДПС у Запорізькій області - Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенське»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2022р. у справі №280/2317/20
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенське»
до: про:1. Головного управління ДПС у Запорізькій області 2. Державної податкової служби України визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

03.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Преображенське» (далі ТОВ «Преображенське» ) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області), Державної податкової служби України (далі ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень / а.с. 3-12 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2020р. вищезазначений адміністративний позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову / а.с. 171-172 том 1/.

У межах наданого судом, з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 22.04.2020р. / а.с. 178-179 том 1/, строку позивачем подано до суду першої інстанції уточнений адміністративний позов / а.с. 183-194 том 1/ та ухвалою суду першої інстанції від 15.05.2020р. відкрито провадження у справі №280/2317/20 за позовом ТОВ «Преображенське» до ГУ ДПС у Запорізькій області , ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та справу призначено до судового розгляду / а.с. 195 том 1/.

Позивач, посилаючись у уточненому адміністративному позові /а.с. 182-193 том 1/ на те, що податковим органом у ході проведених ним перевірок було зроблено висновки без достатнього дослідження наданих позивачем первинних документів за результатами господарської діяльності підприємства, що призвело до прийняття ним рішень про визнання додаткових податкових зобов`язань підприємства з порушенням норм чинного законодавства, позивач вважає що висновки податкового органу за результатами перевірки ґрунтуються лише на припущеннях, тому просив суд визнати противоправними та скасувати рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги № 10240/6/99-00-08-05-02-06 від 19.03.2020р., визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області:

- № від 27.12.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі на 3397982,5грн.;

- № від 27.12.2019р. про встановлення суми завищеного від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у розмірі 303953,00 грн;

- № від 27.12.20219р. про застосування штрафної (фінансової) санкції з податку на додану вартість у розмірі 696990,5грн.;

- № від 28.12.2019р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі на 938069,11грн.;

- № від 28.12.2019р. про збільшення грошового зобов`язання з військового збору у загальному розмірі на 9165,75 грн.;

- № від 28.12.2019р. про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмір 510 грн. 00 коп.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2022р. у справі №280/2317/20 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області № від 27.12.2019р. в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1204916 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 301229 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено / а.с. 129-141 том 2/.

Відповідач ГУ ДПС у Запорізькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована 09.08.2022р. / а.с. 158-162 том 2/.

З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022р. з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/2317/20 /а.с. 165 том 2/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів поштового зв`язку подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована 22.08.2022р. / а.с. 167-183 том 2/.

Матеріали адміністративної справи №280/2317/20 надійшли до суду апеляційної інстанції 06.09.2022р. / а.с. 185 том 2/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022р. у справі №280/2317/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ГУ ДПС у Запорізькій області та ТОВ «Преображенське» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2022р. у справі №280/2317/20 / а.с. 186 том 2/ і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14 годин 30 хвилин 01.11.2022р. /а.с. 187 том 2/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 188-198 том 2/.

Відповідач ГУ ДПС у Запорізькій області, у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції від 24.01.2022р. у цій справі / а.с. 158-159 том 21/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено необґрунтований висновок щодо безпідставного збільшення ТОВ «Преображенське» грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1204916 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 301229 грн. податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Запорізькій області № від 27.12.2019р., що призвело до прийняття судом першої інстанції у цій частині позовних вимог рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив з урахуванням неправомірного проведення позивачем розрахунку коригування до податкових накладних, які були складені у 2012р., на загальну суму 1204916грн. за березень 2018р. скасувати рішення суду першої інстанції у цій справі в частині задоволених позовних вимог та постановити у цій частині позовних вимог нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області № від 27.12.2019р. в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1204916 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 301229 грн..

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції у цій справі в частині відмови у задоволенні частини заявлених ним позовних вимог позовних вимог, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 167-179 том 2/ судом першої інстанції під час розгляду справи не було з`ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення цієї частини позовних вимог, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 24.01.2022р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача та постановити у цій частині позовних вимог нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем вимоги повністю.

19.09.2022р. судом апеляційної інстанції зареєстровано письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області / а.с. 204-206 том 2/ у якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, прийняте судом першої інстанції 24.01.2022р. рішення у цій справі в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

28.10.2022р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача про забезпечення проведення судового засідання 01.11.2022р. у цій справі в режимі відеоконференції / а.с. 210-211 том 2/

У зв`язку з тим, що суддя Чередниченко В.Є., який входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/2317/20, станом на 28.10.2022р. перебував у відпустці із застосуванням системи автоматизованого документообігу суду здійснено повторний автоматизований розподіл справи №280/2317/20 та визначено склад колегії суддів, що розглядає справу: головуючий суддя Коршун А.О. (доповідач), судді Панченко О.М., Іванов С.М. / а.с. 214,215 том 2/ та ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.10.2022р. призначено проведення судового засідання о 14 годин 30 хвилин 01.11.2022р. у справі №280/2317/20 в режимі відеоконференції / а.с. 216 том 2/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 217,218 том 2/.

У судовому засіданні 01.11.2022р. у розгляді цієї справи оголошено перерву до 13 годин 30 хвилин 29.11.2022р. з метою надання розрахунку податкових зобов`язань по кожному з оскаржуваних рішень / а.с. 220-223 том 2/.

29.11.2022р. справу №280/2317/20 було знято з розгляду через відсутність в приміщення Третього апеляційного адміністративного суду електроенергії та розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції перенесено на 13-00 годин 20.12.2022р. / а.с. 227 том 2/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 228-231 том 2/.

У зв`язку з тим, що 20.12.2022р. суддя Коршун А.О., який входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/2317/20, перебував у відрядженні цю справу було знято з судового розгляду і апеляційний розгляд справи ву судовому засіданні в режимі відеоконференції перенесено на 13-00 годин 24.01.2023р. / а.с. 20 том 3/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 21-24 том 3/.

У судовому засіданні 24.01.2023р у розгляді цієї справи оголошено перерву до 13-00 годин 14.02.2023р. та відповідача повторно зобов`язано надати суду розрахунки податкових зобов`язань по кожному з рішень, які є предметами оскарження у цій справі /а.с. 25-27 том 3/.

27.01.2021р. судом апеляційної інстанції зареєстровано додаткові пояснення відповідача у справі, які містять розрахунки податкових зобов`язань позивача, які визначені оскаржуваними рішеннями / а.с. 31-41 том 3/, а 06.02.2023р. судом апеляційної інстанції зареєстровано заперечення позивача на ці додаткові пояснення / а.с. 42-50 том 3/.

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/2317/20, станом на 14.02.2023р. перебуває у відпустці із застосуванням системи автоматизованого документообігу суду здійснено повторний автоматизований розподіл справи №280/2317/20 та визначено склад колегії суддів, що розглядає справу: головуючий суддя Коршун А.О. (доповідач), судді Чередниченко В.Є., Іванов С.М. / а.с. 51,52 том 3/

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції:

- представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та доводів додаткових пояснень та заперечень позивача, і просив апеляційну скаргу відповідача задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції від 24.01.2022р. у цій справі в частині задоволених позовних вимог та постановити у цій частині нове рішення про відмову позивачу у задоволенні цих вимог, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 24.01.2022р. в частині відмову у задоволенні частки позовних вимог залишити без змін;

- представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, додаткових пояснень відповідача, підтримав доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень позивача та просив у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, апеляційну скаргу позивача задовольнити, рішення суду першої інстанції від 24.01.2022р. у цій справі в частині задоволених позовних вимог залишити без змін, а в частині відмови позивачу у задоволені частини позовних вимог скасувати та у цій частині позовних вимог прийняти нове рішення про їх задоволення;

перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ГУ ДПС у Запорізькій області проведено виїзну документальну планову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, ТОВ «Преображенське» та за результатами перевірки складено акт перевірки №84/08-01-05-12/30338510 від 01.11.2019р. / а.с. 47-73 том 1/, позивач не погодившись з висновками, які викладені у акті перевірки, подав заперечення та за результатами розгляду цих заперечень податковим органом було призначено та проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача за результатами якої складено акт №158/08-01-05-12/30338510 від 21.12.2019р. (далі акт перевірки)

З наданої суду копії акту перевірки / а.с. 74-91 том 1/ вбачається, що у ході позапланової перевірки податковим органом зроблено висновки про порушення позивачем:

- п. 188.1 ст.188, п. 189.1 ст.189, п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.5, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п. 201.10 ст.201 п.49. підрозд. 2 розд. XX ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі ПДВ) у загальному розмірі на 2718386 грн.;

- п. 188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.5, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п. 201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення звітного періоду, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2019р. на суму 303953 грн.;

- п. 201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України (зі змінами та доповненнями) застосовується штрафна санкція в частині відсутності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- пп. б п. 176.2 ст. 176 ПК України порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), а саме подання з недостовірними відомостями даних за період з 01.01.2018р. по 30.06.2019р. , а саме не надано податковий розрахунок про суми виплачених доходів на користь платників за ознакою « 157»-дохід виплачений само зайнятій особі;

- пп. 168.1.1 пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб при нарахуванні (виплаті) доходів у загальній сумі 557478,71 грн. у т.ч. дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 2504,69 грн. та при виплаті доходу у вигляді орендної плати за земельні паї у розмірі 554974,02 грн. за період з 01.07.2016р. по 30.09.2019р.;

- пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 164.2.17 «е» п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 п. 173.1 ст. 173 ПК України, занижено податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі на 329239,15 грн.;

- пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 164.2.17 «е» п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п. 173.1 ст. 173, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено військовий збір у загальному розмірі на 5660,6 грн.

За результатами проведеної перевірки, на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 27.12.2019р., яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача з ПДВ на 3397982,5 грн., у тому числі: основний платіж - 2718386 грн., штрафні (фінансові) санкції 679596, 5 грн. / а.с. 41 том 1/

- № від 27.12.2019р., яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у розмірі 303953,00 грн. за червень 2019р. / а.с. 42 том 1/;

- № від 27.12.2019р., , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції з ПДВ у розмірі 696990,5грн. / а.с. 43 том 1/;

- № від 28.12.2019р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі на 938069,11 грн. , у тому числі основний платіж 329239,15 грн., штрафні (фінансові) санкції 540280,2 грн., пеня - 68039,76 грн. / а.с. 44 том 1/;

- № від 28.12.2019р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у загальному розмірі на 9165,75 грн., у тому числі: основний платіж 5660 грн., штрафні фінансові санкції 1299, 03 грн. / а.с. 45 том 1/;

- № від 28.12.2019р., яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію за податком з доходів фізичних осіб у розмір 510 грн. / а.с. 46 том 1/,

і саме ці рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень є предметом оскарження у цій справі.

Щодо обставин та підстав прийняття відповідачем у справі податкових повідомлень- рішень № , № , № від 27.12.2019р., які прийняті відповідачем у справі на підставі встановленого у ході позапланової перевірки порушення позивачем:

- п. 188.1 ст.188, п. 189.1 ст.189, п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.5, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п. 201.10 ст.201 п.49. підрозд. 2 розд. XX ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі ПДВ) у загальному розмірі на 2718386 грн.;

- п. 201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України (зі змінами та доповненнями) застосовується штрафна санкція в частині відсутності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;

Під час розгляду цієї справи встановлено, що суб`єктом господарювання- позивачем у справі, було здійснено реалізацію транспортних засобів за ціною, нижчою за балансову (залишкову) вартість за даними бухгалтерського обліку, яка склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого відбулася реалізація, а саме:

- автомобіль Toyota Land Cruiser Prado.2018 р.в., НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу транспортного засобу №6546/19/005370 від 01.04.2019р. продано фізичній особі ОСОБА_1 , видаткова накладна №108 від 01.04.2019р. на загальну суму 100000,00грн, в т.ч. ПДВ 16666,67 грн. (ціна постачання 83333,33грн.), податкова накладна №49 від 01.04.2019р. на суму 100000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67 грн., зареєстрована у ЄРПН, тоді як відповідно до відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість цього автомобіля станом на 31.03.2019р./01.04.2019р. становить 1507920,16 грн., і різниця між ціною реалізації та балансовою вартістю на початок звітного періоду складає 1424586,83 грн. (1507920,16-83333,33);

- автомобіль Toyota Land Cruiser 150 2.8 Elegance_MI-JTEBR3FJ20K025174(2016) за договором купівлі-продажу №2345/2017/694850 від 04.11.2017р. продано ФОП ОСОБА_2 , видаткова накладна №425 від 04.11.2017р. на суму 31200,00 грн, в т.ч. ПДВ 5200,00 грн (ціна постачання 26000 грн), податкова накладна №135 від 04.11.2017р. на суму 31200,00 грн, в т.ч. ПДВ 5200,00 грн., зареєстрована у ЄРПН, тоді як відповідно до відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість даного автомобіля станом на 31.10.2017р./ 01.11.2017р. становить 1042860,37грн., і різниця між ціною реалізації та балансовою (залишковою) вартість, визначеною за даними бухгалтерського обліку складає 1016860,37 (1042860,37-26000,00) грн.;

- автомобiль Logan MCV за договором купівлі-продажу №28/12-18 від 28.12.2018р. продано ОСОБА_3 , видаткова накладна №2 від 03.01.2019р. на суму 105550,00 грн, в т.ч. ПДВ 17591,67 грн (ціна постачання 87959,33 грн), податкова накладна №33 від 03.01.2019 на суму 105550,00 грн, в т.ч. ПДВ 17591,67 грн., зареєстрована у ЄРПН, тоді як відповідно до відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість автомобіля станом на 31.12.2018р./01.01.2019р. складає 182248,42 грн., і різниця між ціною постачання та балансовою (залишковою) вартість, визначеною за даними бухгалтерського обліку складає 94289,09 грн (182248,42-87959,33);

- автомобіль SKODA OCTAVIA, 2007р, НОМЕР_2 , відповідно до видаткової накладної №601 від 29.12.2017р. продано ОСОБА_4 на суму 7200,00 грн., в т.ч. ПДВ 1200,00 грн. (ціна постачання 6000,00 грн), податкова накладна №118 від 29.12.2017р. на загальну суму 7200,00 грн, в т.ч. ПДВ 1200,00 грн., зареєстрована у ЄРПН, тоді як відповідно до відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість цього автомобіля станом на 30.11.2017р./01.12.2017р. складає 60416,67 грн., і різниця між ціною реалізації та балансовою (залишковою) вартість, визначеною за даними бухгалтерського обліку складає 54416,67 грн. (60416,67-6000,00);.

- трактор John Deer 8420 080-58 відповідно до видаткової накладної №122 від 03.05.2018р. на загальну суму 1820000,00 грн, в т.ч. ПДВ 303333,33 грн., продано ТОВ «Лаванда» (ціна постачання 1516666,67 грн.), податкова накладна №21 від 03.05.2018р. на загальну суму 1820000,00 грн, в т.ч. ПДВ 303333,33 грн., зареєстрована у ЄРПН, але за даними відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість транспортного засобу станом на 30.04.2018р./01.05.2018р. складає 2183599,63грн., і різниця між ціною постачання та балансовою (залишковою) вартість, визначеною за даними бухгалтерського обліку складає 666933,26грн (2183599,93-1516666,67).;

- зернозбиральний комбайн з транспортним візком марки CLAAS LEXION 580 та жниварка CAT НОМЕР_3 за договором купівлі-продажу №22/1-17 від 22.12.2017р. продано ОСОБА_5 , видаткова накладна № 599 від 29.12.2017р. на загальну суму 128041,02 грн, в т.ч. ПДВ 21340,17 грн (ціна постачання зернозбирального комбайну з візком 86155,85 грн, ціна постачання жниварки 20545,00 грн.), податкова накладна №109 від 28.12.2017р. на загальну суму 128041,02 грн, в т.ч. ПДВ 21340,17 грн., зареєстрована у ЄРПН, але відповідно до відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість цього зернозбирального комбайна станом на 30.11.2017р./01.12.2017р. становить 2182800,94 грн., транспортного візка станом на 30.11.2017р./01.12.2017р. становить 27044,17грн., жниварки CAT F30 № 438001-45 станом 30.11.2017р./01.12.2017р. становить 78787,87 грн., і різниця між ціною реалізації та балансовою (залишковою) вартістю, визначеною за даними бухгалтерського обліку по зернозбиральному комбайну з візком складає 2123689,26 грн (2182800,94+27044,17-86155,85), різниця між ціною постачання та балансовою (залишковою) вартість, визначеною за даними бухгалтерського обліку по жниварці CAT F30 № 438001-45, становить 58242,87 грн (78787,87-20545,0);

- автомобiль Huandai Elantra НОМЕР_4 НОМЕР_5 відповідно до видаткової накладної № 49 від 27.02.2017р. на загальну суму 12000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2000,00 грн., продано ОСОБА_6 (ціна постачання 10000,00 грн), податкова накладна №72 від 27.02.2017р. на загальну суму 12000,00 грн, в т.ч. ПДВ 2000,00 грн., зареєстрована у ЄРПН, відповідно до відомостей розрахунку амортизаційних відрахувань залишкова (балансова) вартість автомобіля станом на 31.01.2017р./01.02.2017р. становить 79166,67грн., а різниця між ціною постачання та балансовою (залишковою вартість), визначеною за даними бухгалтерського обліку 69166,67грн (79166,67-10000,00).

В бухгалтерському обліку ТОВ «Преображенське» реалізація вищезазначених транспортних засобів відображено наступними бухгалтерськими проводками:

Дт131 «Амортизаційні відрахування» Кт101-109 «Основні засоби відповідної групи»

Дт902 «Собівартість реалізованих товарів» Кт101-109 «Основні засоби відповідної групи»

Дт361 «Розрахунки з покупцями та замовниками» Кт 702 «Дохід від реалізації товарів»

Дт361«Розрахунки з покупцями та замовниками» Кт644 «Податкове зобов`язання з ПДВ»,

і у ході позапланової перевірки позивачем, на запит податкового органу були надані:

- наказ №11 від 02.06.2015р. «Про створення експертної комісії для перегляду корисного використання основних засобів»,

- розрахунок сум зобов`язань з ПДВ на різницю між ціною реалізації та балансовою (залишковою) вартістю реалізованих об`єктів ОФ,

- акт від 01.06.2018р. про перегляд корисного використання ОЗ (Toyota Land Cruiser Prado.2018 р.в.),

- акт від 30.09.2016р. про перегляд корисного використання ОЗ (Toyota Land Cruiser 150 2.8 Elegance),

- акт від 05.12.2018р. про перегляд корисного використання ОЗ (Renault Logan MCV),

- акт від 30.09.2015р. про перегляд корисного використання ОЗ (SKODA OCTAVIA.2007 р, НОМЕР_2 )

- акт від 30.06.2017р. про перегляд корисного використання ОЗ (Трактор John Deer 8420 080-58),

- акт від 30.06.2015р. про перегляд корисного використання ОЗ (візок CLAAS LEXION 580),

- акт від 02.01.2016р. про перегляд корисного використання ОЗ (жниварка CAT F30 № 438001-45),

- акт від 14.07.2017р. про перегляд корисного використання ОЗ (Huandai Elantra НОМЕР_4 ) та розрахунок страхового відшкодування.

Вищезазначені акти та накази повинні бути враховані при проведенні розрахунку амортизаційних відрахувань у амортизаційних відомостях, а реалізація основних фондів, якими є вищенаведені транспортні засоби, продаж яких здійснювався позивачем протягом перевіряємого періоду, повинно бути відображена у документах бухгалтерського обліку відповідно до норм ПСБО 27 «Необоротні активи, утримувані для продажу, та припинена діяльність», які затверджені наказом Міністерства фінансів України №617 від 07.11.2003р. (далі - ПСБО 27), яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про необоротні активи, утримувані для продажу, та групу активів, що належить до вибуття в результаті операції продажу, і у даному випадку реалізація ОФ мала бути відображена наступними бухгалтерськими проводками:

Дт286 «Необоротні активи та групи вибуття, утримувані для продажу» Кт 10 «Основні засоби» відповідної групи»

Дт131 «Амортизаційні відрахування» Кт10 «Основні засоби» відповідної групи»

Дт361 «Розрахунки з покупцями» (або 377 «Розрахунки з іншими дебіторами») Кт712 «Дохід від реалізації інших оборотних активів»

Дт 712 «Дохід від реалізації інших оборотних активів» Кт 64 «податкові зобов`язання з ПДВ»

Дт949 «Інші витрати операційної діяльності» Кт64 «податкові зобов`язання з ПДВ» (Нарахування податкового зобов`язання на суму перевищення балансової вартості на початок місяця реалізації над договірною вартістю).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Господарська діяльність, відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.138. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що основні засоби це матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік)

Об`єкти основних засобів, стосовно яких прийнято рішення про їх реалізацію, відповідно до ПСБО 27, підлягають переведенню до складу необоротних активів, утримуваних для продажу, та відобразити на бухгалтерському рахунку 286 «Необоротні активи та групи вибуття, утримувані для продажу».

Відповідно до п. 4 П(С)БО 7 «Основні засоби», яке затверджено наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.05.2000р. за №288/4509, основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік.

Пунктом 33 ПСБО 7 «Основні засоби» визначено, що об`єкт основних засобів вилучається з активів (списується з балансу) у разі його вибуття внаслідок безоплатної передачі або невідповідності критеріям визнання активом.

Відповідно до п.185.1. ст. 185 ПК України, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Пунктом 192.1 ст. 192 ПК України передбачено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно пункту 49 підрозділу 2 розд. XX Перехідних положень ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 ПК України, має бути здійснена не пізніше 15 січня 2017 року.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/ нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 ст. 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 ПК України (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу ПК України, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 ПК України); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З метою застосування цього пункту податкові зобовязання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно пункту 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 ст. 198 ПК України база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Правила складання податкової накладної (у тому числі заповнення її обов`язкових реквізитів) регулюються статтею 201 розділу V ПК України та регламентуються Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 26.01.2016р. за №137/28267, зі змінами (далі - Порядок №1307).

Пунктом 11 Порядку №1307 передбачено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 розділу V ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200.4 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Отже приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, щодо реалізації позивачем вищенаведених основних засобів - транспортних засобів, протягом перевіряємого періоду позивачем не було дотримано вимог ПСБО 27 , що призвело до порушенням ним вимог п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України та до заниження ПДВ через невключення позивачем до податкового зобов`язання різниці між ціною реалізації та балансовою (залишковою) вартістю реалізованих об`єктів основних фондів (засобів) на загальну суму 1101037 грн, в т.ч.: за лютий 2017р. на суму 13833 грн., за листопад 2017р. на суму 203372 грн., за грудень 2017р. на суму 447270 грн., за травень 2018 р. на суму 133387 грн., за січень 2019р. на суму 18858 грн., за квітень 2019р. на суму 284917 грн.

При цьому позивачем в порушення вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України не здійснено реєстрацію відповідних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім вищенаведеного у ході проведеної перевірки встановлено реалізацію автомобіля Toyota Land Cruiser 200 4.5 6 AT Prestige_(3B_3A_4A)- НОМЕР_6 (2017), відповідно до видаткової накладної №648 від 21.10.2017р. на загальну суму 500000,0 грн,. в т.ч. ПДВ 83333,33 грн (ціна постачання 416666,67 грн.), ОСОБА_7 , податкова накладна №111 від 21.10.2017р. на загальну суму 500000,0 грн, в т.ч. ПДВ 83333,33 грн., зареєстрована у ЄРПН, цей автомобіль 12.07.2017р. позивачем було придбано у ТОВ «Восток Автомир» за 2254063,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №ВА-1898 від 12.07.2017 на суму 2254063,00 грн., в т.ч. ПДВ 375677,17 грн. (ціна постачання 1878385,83грн) та відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ «Преображенське» автомобіль включено до складу основних фондів та за ІІІ-ІV квартали 2017р. не проводились розрахунки амортизаційних відрахувань.

Отже з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги ст.14.1.138 ПК України та п.4 ПСБО 7 «Основні засоби», автомобіль Toyota Land Cruiser 200 4.5 6 AT Prestige_(3B_3A_4A)- НОМЕР_6 (2017) не є об`єктом основним засобів, тому з урахуванням вимог ПСБО 7 ПСБО27 та п. 188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України після реалізації автомобіля Toyota Land Cruiser 200 4.5 6 AT Prestige позивачем безпідставно не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ на різницю між ціною реалізації та ціною придбання у розмірі 292344грн. ((1878385,83-416666,67)х20%) за жовтень 2017р., як і в порушення п. 201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України не здійснено реєстрацію відповідних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за цією операцією.

Так під час проведення перевірки встановлено, що позивачем у справі віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ суму 420329,40 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Лаванда» на підставі наступних податкових накладних:

- №6 від 31.10.2018р. на загальну суму 1920056,40грн, в т.ч. ПДВ 320 009,40 грн. (номенклатура «пшениця врожаю 2019 року» в кількості 280,71т) (включено в додаток 5 «Розшифровка податкового зобов`язання та податкового кредиту» в листопаді 2018 р. (реєстр.№ від 20.12.2018),

- №9 від 31.10.2018р. на загальну суму 601920,00грн, в т.ч. ПДВ 100320,00 грн. (номенклатура «пшениця врожаю 2019 року» в кількості 88т) (включено в додаток 5 «Розшифровка податкового зобов`язання та податкового кредиту» в листопаді 2018 р. (реєстр.№ від 20.12.2018);

при цьому контрагентом позивача ТОВ «Лаванда» в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано розрахунки коригування кількісних та вартісних показників:

- №1 від 31.10.2018р. до податкової накладної №6 від 31.10.2018, якими змінено номенклатуру товару на «пшениця 2 класу» (дата реєстрації 09.10.2019);

- №2 від 31.10.2018р. до податкової накладної №9 від 31.10.2018, якими змінено номенклатуру товару на «пшениця 2 класу» (дата реєстрації 10.10.2019);

Відповідно до відомостей оборотно-сальдової відомості по рах. 631 «Розрахунки з постачальниками» встановлено, що протягом жовтня 2018р. кредитовий оборот складає 5902944,28 грн. (видаткова накладна №4 від 31.10.2018р. на загальну суму 5902944,28 грн., податкова накладна №5 від 31.0.2018р. на загальну суму 5 902944,28 грн., номенклатура «пшениця 2-го класу» в кількості 877,944 тон), дебетовий оборот складає 0 грн.

При цьому необхідно зазначити, що вищенаведене підтверджуються актом звірки між контрагентами, отже по даним аналітичного обліку ОСВ по рах.631 по вищевказаним податковим накладним № 6, №9 від 31.10.2018 відсутні видаткові накладні, а відповідно до виписок банку у жовтні 2018р. відсутні платіжні доручення на оплату ТОВ «Лаванда» суми 1920056,40 грн. ( в т.ч. ПДВ), суми 601920,00 грн. (в т.ч. ПДВ) за якими виписані податкові накладні № 6, № 9 від 30.10.2018р., і за аналітичними даними оборотно-сальдової відомості по рах. 28 «Товари», 208 «Матеріали с/г призначення» за жовтень 2018р. не встановлено оприбуткування «пшениці 2 класу» в кількості 368,71 тон від ТОВ «Лаванда».

Отже з урахуванням вищенаведеного висновок податкового органу за результатами щодо відсутності факту поставки та/або оплати, що не дає права на віднесення ПДВ до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Лаванда» на суму 420329,40 грн. за жовтень 2018 року (період включення до податкового кредиту листопад 2018 р.) знайшов своє підтвердження під час розгляду цієї справи і цей висновок не було спростовано позивачем під час розгляду справи судом, тому позивачем в порушення п. 198.1, п. 198.2, п.198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України безпідставно завищено податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Лаванда» у зв`язку з відсутністю права на податковий кредит на суму 420329грн. за листопад 2018р.

Щодо зробленого податковим органом висновку про порушення позивачем п.192.1 ст. 192, п. 49 підрозділу 2 розд. XX Перехідні положення ПК України, що призвело до заниження ним податкове зобов`язання з ПДВ за рахунок неправомірного проведення розрахунку коригування до податкових накладних, складених у 2012р., за березень 2018р. на суму 1204916 грн., то з огляду на обставини, які встановлені рішенням суду від 13.09.2017р. у справі №808/667/17, яке набрало законної сили 25.01.2018р., та з урахуванням того, що п. 49 підрозд. 2 розд. XX ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 цього Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15 січня 2017р., а положення ст. 209 ПК України втратили чинність з 01.01.2017р., колегія суддів вважає, що відповідачем зроблено безпідставний висновок щодо заниження позивачем податкове зобов`язання з ПДВ за рахунок неправомірного проведення розрахунку коригування до податкових накладних, складених у 2012 році, за березень 2018 р. на суму 1204916 грн. і податкове повідомлення-рішення відповідача № від 27.12.2019р., до якого увійшло нарахуванням підприємству додаткових податкових зобов`язань за це порушення, необхідно визнати протиправним та скасувати в частині збільшення грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 1204916 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 301229грн , а у решті це податкове повідомлення-рішення необхідно залишити без змін.

Також з урахуванням наведених вище фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що відповідачу справі під час розгляду цієї справи судом довів правомірність прийняття них податкових повідомлень-рішень № , № від 27.12.2019р., тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Преображенське» щодо визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Щодо обставин та підстав прийняття податкових повідомлень-рішень №, №, № від 28.12.2019р.

Як вбачається з наданої суду та долученої до матеріалів справи копії акту перевірки / а.с. 74-91 том 1/ вбачається, що перевіркою дотримання встановлених термінів сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб при виплаті заробітної плати встановлено не своєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб на суму 2504,69 грн., чим порушено вимоги п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України та при виплаті орендної плати пайовикам за земельні паї встановлено не своєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб на суму 554974,02 грн. за період з 01.07.2016р. по 30.06.2019р..

Під час розгляду справи судом встановлено, що нарахування орендної плати за надані в оренду земельні паї за період з 01.07.2016р. по 30.06.2019р. здійснюється в грошовій формі, видача коштів через касу підприємства, що підтверджується відомостями нарахування (виплати) орендної плати, журналу-ордеру, відомостей по бухгалтерських рахунках 3771, 6411, а відповідно до наданих позивачем договорів оренди земельних ділянок, які укладених між підприємством (орендар) та пайовиками (орендодавець), Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території: Гуляйпільської м/р, Мирненської с/р, Білогір`ївської с/р, Малотокмачанської с/р, Преображенської с/р, Омельницької с/р, Новоселівської с/р, Новоандріївської с/р, Новопавлівської с/р , Таврійської с/р, Корніївської с/р, В-Білозерськаої с/р, Червоної с/р , Трудової с/р.

Також під час проведення перевірки відповідно до наданих позивачем первинних документів (банківських документів, договору з ТОВ «Буктікет») за період з 01.07.2016р по 30.06.2019р. встановлено заниження податку на доходи фізичних на суму 13537,78грн. за рахунок придбання авіаквитків для фізичних осіб які не є працівниками та засновниками підприємства, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , і позивачем у справі під час розгляду справи судом не було надано суду-будь яких доказів на спростування цих обставин.

Також під час розгляду справи було підтверджено встановлені у ході перевірки факти продажу позивачем у період з 01.07.2016р. по 30.06.2019р. транспортних засобів: марка - Toyota Land Cruser Prado, Toyota Land Cruser фізичним особам-громадянам нижче залишкової вартості на загальну суму 1438195,39 грн., в т.ч. за період 2017 рік 477323,05 грн., за період 2019 рік - 960872,34 грн., що свідчить про те, що при продажу цих транспортних засобів фізичним особам-громадянам по ціні нижчій, ніж ціна їх залишкової вартості позивачем надано знижку звичайної ціни (вартості) такого транспортного засобу , тому дохід від такого продажу оподатковується як додаткове благо та згідно п.п.164.2.17 «г» п.164.2 ст.164 ПК України включаються до складу загального оподатковуваного доходу платника і підлягають оподаткуванню за ставками п.167.1 ст.167 ПК України на загальних підставах, з урахуванням п.164.5 ст.164 ПК України.

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та враховуючи положення пп.14.1.180 п. 14.1. ст. 14, п. 18.1 ст. 18, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168, пп. 164.2.17 «е» п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п. 173.1 ст. 173, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України позивачем , як податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб, занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 315701,37 грн., в т.ч. у 2017р. 104778,21 грн., у 2019р. - 210923,16 грн., та подано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (за формою 1 ДФ) за період з 01.01.2018р. по 30.06.2019р. з недостовірними відомостями, а саме не відображено виплачені доходи фізичним особам за ознакою « 157», тому колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення №, №, № від 28.12.2019р.

Щодо заявлених позивачем у справі позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про результати розгляду його скарги № 10240/6/99-00-08-05-02-06 від 19.03.2020 р., то з огляду на положення ст. ст. 2,5 КАС України обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, і таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, і рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Але рішення ДПС України № 10240/6/99-00-08-05-02-06 від 19.03.2020р. про результати розгляду скарги не є юридично значимим для позивача, оскільки не створює для останнього жодних правових наслідків, на відміну від податкових повідомлень рішень, які позивач оскаржує у позовній заяві, тому з огляду на те, що це рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, підстави для скасування такого рішення та для задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.

Аналогічна позиція щодо розв`язання подібних відносин висловлена Верховним Судом у постанові від 27.04.2020р. у справі № 360/1050/19.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог і зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 24.01.2022р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційних скаргах суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявниками апеляційних скарг доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенське» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2022р. у справі №280/2317/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 07.03.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко