Справа № 400/650/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 р. Справа № 400/650/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення позивачу з 05.03.2019 по день фактичного розрахунку 09.11.2022 року нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати при здійсненні виплати пенсії у розмірі 14884,93 грн., на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року № 400/2790/19;

- зобов`язати відповідача провести позивачу за період з 05.03.2019 року по день фактичного розрахунку 09.11.2022 року нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в розмірі 14884,93 грн, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суд від 29.11.2019 року № 400/2790/19.

Ухвалою від 03.02.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на виконання рішення суду відповідачем було нараховано позивачу пенсію за період з 05.03.2019 року, але остаточну виплату в сумі 14884,93 грн. проведено з порушенням строку їх виплати 09.11.2022 року, при цьому відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходів, хоча несвоєчасна виплата виникла саме з вини відповідача.

Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що після проведеного перерахунку пенсії, на виконання рішення суду, позивачу забезпечено її виплату у перерахованому розмірі та у встановлені законодавством строки. Тобто, Головним управлінням, після проведення перерахунку пенсії, почалися здійснюватись щомісячні виплати коштів на виконання рішення суду. Тому, відсутні підстави для нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходу.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 № 400/2790/19, зокрема зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплачувати позивачу з 05.03.2019 року перераховану з 01.01.2018 року на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», підвищену пенсію у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

Відповідач на виконання зазначеного рішення суду провів перерахунок пенсії, сума недоплати якої склала 14884,93 грн., її виплату забезпечено відповідачем в період з 05.03.2019 року по 09.11.2022 року.

Через не нарахування відповідачем компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до відповідача із заявою.

Відповідач листом від 27.01.2023 року повідомив позивача, що виплата пенсії на виконання рішення суду була забезпечена у встановлені законодавством строки, рішенням суду не покладалось обов`язку на відповідача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, відтак підстави для її виплати відсутні.

Позивач непогоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати цьому компенсації втрти частини доходів, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Згідно зі статями 1, 2 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050 та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 року у справі № 465/322/17.

Крім того, згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону № 2050 компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція викладе року у справі № 140/1547/19.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 05.03.2019 року та 09.11.2022 року виплачено недоплачену суму пенсії 14884,93 грн.

Отже, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням позивачу пенсії Пенсійним фондом, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Щодо посилання позивача на постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2022 року по справі № 420/22512/21, Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2022 року по справі № 580/5433/21, то суд зазначає, що по-перше, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України), а по-друге, зазначені висновки в постановах судів апеляційної інстанції стосуються інших правовідносин, зокрема виплати пенсії у порядку та строки відповідними пунктами Постанови № 103. В даному ж випадку, спірні правовідносини виникли щодо несвоєчасної виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду, підстави та період, не обумовлені постановою КМУ № 103.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та належить повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській областіщодо не проведення ОСОБА_1 з 05.03.2019 року по день фактичного розрахунку 09.11.2022 року нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати при здійсненні виплати пенсії у розмірі 14884,93 грн, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року № 400/2790/19.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 05.03.2019 року по день фактичного розрахунку 09.11.2022 року нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в розмірі 14884,93 грн., на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суд від 29.11.2019 року № 400/2790/19.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.03.2023 року.

Суддя О.В. Малих