Справа № 420/10287/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10287/22
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Крусяна А.В. , Танасогло Т.М.

за участю секретаря: Мунтян С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 420/10287/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

У С Т А Н О В И В:

26.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №287 від 19.05.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №815 о/с від 01.06.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції у званні молодшого лейтенанта поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Національної поліції України в Херсонській області;

- стягнути за рахунок державних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.06.2022 по день фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він не міг самостійно покинути окуповану територію з об`єктивних причин. При цьому, ОСОБА_1 відмічав, що він постійно шукав шляхи евакуації та виходив на зв`язок з керівництвом. Виїзд на підконтрольну Україні територію позивачу став можливим лише 10.07.2022.

Не погоджуючись із позовними вимогами Департаментом патрульної поліції до суду першої інстанції подано відзив, у якому зазначено, що після повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України особовому складу УПП в Херсонській області було доведено до відома про необхідність евакуації до визначеного міста та забезпечено транспортом. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до визначеного місця, як і не став на облік в найближчому органі поліції, залишившись на окупованій території, а також не повідомив про неможливість виконання наказу про прибуття до УПП в Миколаївській області ДПП. У період з 23.04.2022 по 03.05.2022 позивач був відсутній на службі без поважних причин. Означене, як стверджує відповідач, свідчить про те, що позивач самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану. Такі дії ОСОБА_1 дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет Національної поліції України. До того ж, Департамент патрульної поліції ставив під сумнів доводи позивача стосовно неможливості виїзду з тимчасово окупованої території Херсонської області. Підкріплюючи свою позицію відповідач також посилався на правові висновки Верховного Суду, які викладено у справах №805/1209/17-а, №826/5900/17.

Згідно із поданими до окружного адміністративного суду письмовими поясненнями третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, позивач не прибув до УПП в Миколаївській області, а отже самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану. Вказані дії ОСОБА_1 дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет Національної поліції України. При цьому, позивач не повідомив про неможливість виконати наказ щодо прибуття до місця дислокації.

26.09.2022 ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано відповідь на відзив, у якій позивач відмічав, що він з поважних причин не міг евакуюватися. Також, ОСОБА_1 ставив під сумнів твердження відповідача про доведення до нього наказу щодо евакуації та забезпечення самої евакуації до місця дислокації. Крім того, позивач вказував на наявність поважних причин, які унеможливлювали його виїзд з окупації. При цьому, як наголошував ОСОБА_1 органом поліції належним чином не забезпечено можливість його евакуації. Крім того, позивач стверджував, що повідомляв керівництво про причини невиконання наказу щодо прибуття до місця дислокації та вжиття заходів з метою подолання перешкод у його виконанні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 420/10287/22 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №287 від 19.05.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №815 о/с від 01.06.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції у званні молодшого лейтенанта поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Національної поліції України в Херсонській області з 02.06.2022.

Присуджено до стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2022 по 19.12.2022 в розмірі 82822,05грн. з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав про відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, оскільки існували об`єктивні обставини, що перешкодили йому виїхати з окупованої території Херсонської області з початку військової агресії рф проти України (відсутність особистого, службового чи будь-якого іншого транспорту для виїзду), існувала очевидна небезпека перетину блок-постів окупаційних військ рф для військовослужбовців та правоохоронців. Про наявність таких перешкод, бажання виїхати та вжиття заходів з пошуку транспорту для виїзду позивач повідомляв свого безпосереднього керівника, підтримуючи з ним зв`язок, коли мобільний зв`язок чи інтернет був в наявності. При цьому, відповідачем не доведено порушення позивачем Присяги поліцейського, дискредитації звання поліцейського, підрив авторитету Національної поліції України та не доведено невиконання поліцейським наказів керівництва за наявності можливості їх виконати. Крім того, окружним адміністративним судом враховано, те що позивач готовий був пройти перевірку на поліграфі в підтвердження не співпрацювання з окупаційною владою. Однак, такої процедури застосовано не було.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відповідач просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що 24.02.2022 до особового складу УПП в Херсонській області ДПП доведено наказ про евакуацію із визначеним місцем дислокації. Для такої евакуації працівники були забезпечені транспортом. Натомість, позивачем не виконано наказу про евакуацію до визначеного місця дислокації, а також не повідомлено про причини неможливості його виконання. Між тим, скаржник вказує про безпідставність неприйняття окружним адміністративним судом того, що в період окупації з території Херсонської області вдалося виїхати значній кількості атестованих працівників ГУНП в Херсонській області. Також, суб`єкт владних повноважень акцентує увагу на необґрунтованості висновку суду першої інстанції відносно того, що евакуація ОСОБА_1 була неможливою. На думку відповідача, вчинений поліцейським проступок свідчить про повне нехтування, зневажання своїм статусом та посадою, а також є безвідповідальним ставленням до Українського народу, якому ОСОБА_1 присягнувся служити вірно та віддано. Підкріплюючи власну позицію скаржник посилається на висновки Верховного Суду, які викладено судом касаційної інстанції в постанові від 06.09.2018 у справі №805/1209/17-а.

Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 420/10287/22 є законним, обґрунтованим та справедливим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, апеляційним судом з`ясовано, що до звільнення ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Національної поліції України в Херсонській області.

Як зазначає ОСОБА_1 , 23.04.2022 у ході телефонної розмови з інспектором департаменту Національної поліції України йому було повідомлено про усний наказ керівництва виїхати до 01.05.2022 з тимчасово окупованих територій Херсонської області та звернутись до найближчого функціонуючого підрозділу Національної поліції України.

Однак, такого наказу інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Поповим А.В. виконано не було.

Як установлено колегією суддів та під час розгляду справи підтверджено ОСОБА_1 , у період з 23.04.2022 до 03.05.2022 він був відсутній на службі.

Вказану обставину роботодавцем було зафіксовано, склавши акт від 03.05.2022 про відсутність на робочому місці, у якому зазначено, що інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 без поважних причин у період з 23.04.2022 до 03.05.2022 був відсутній на службі в умовах дії воєнного стану.

У подальшому, означений акт про відсутність на робочому місці від 03.05.2022 було передано до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП.

За наслідками розгляду акту про відсутність на робочому місці від 03.05.2022, начальник управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП звернувся до начальника Департаменту патрульної поліції із доповідною запискою від 03.05.2022, у якій повідомив про можливе порушення працівником УПП в Херсонській області службової дисципліни та виклав прохання призначити за даним фактом службове розслідування.

З матеріалів справи убачається, що з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення, у тому числі, інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у невиході в умовах воєнного стану на службу без поважних причин у період з 23.04.2022 до 03.05.2022, Департаментом патрульної поліції видано наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 03.05.2022 №531, яким було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 23.04.2022 до 03.05.2022 в умовах воєнного стану.

Вказаний висновок було затверджено начальником Департаменту патрульної поліції 17.05.2022.

Як з`ясовано апеляційним судом, з метою надання оцінки правомірності дій інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 для всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, вказаного поліцейського, за допомогою електронної комунікації (смс-повідомлення), 03.05.2022 для надання пояснень було запрошено до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП на 06.05.2022.

Отримання такого повідомлення підтверджується позивачем в позовній заяві (т.І а.с.4).

Однак, інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодший лейтенант поліції Попов А.В. 06.05.2022 до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття.

Згідно із ч.3 ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII, якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

З метою виконання вищевказаних законодавчих приписів, інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП старшим лейтенантом поліції Пастух О.В. 06.05.2022 складено акт про відмову надати пояснення, згідно із яким інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодший лейтенант поліції Попов А.В. вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

За наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією установлено, що ОСОБА_1 не виконав усного наказу начальника УПП в Херсонській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2 про евакуацію підпорядкованих працівників підрозділу з членами сімей з міста Херсон в напрямку міста Миколаїв, про причини невиконання наказу та не прибуття до УПП в Миколаївській області ДПП не повідомив, натомість маючи змогу та достатній період часу для того щоб прибути з метою несення служби до УПП в Миколаївській області ДПП або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, цього не зробив. Більше того, без дозволу командира підрозділу відбув у протилежному напрямку (на зустріч окупації) від визначеного місця евакуації, зокрема, у с.Новорайськ, Бериславського району, Херсонської області, яке знаходиться в 100 кілометрах від м.Херсон. У період з 23.04.2022 по 03.05.2022 без поважних причин був відсутній на службі.

Згідно із висновком службового розслідування, інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодший лейтенант поліції Попов А.В. самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, які покладено на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Такі дії інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейського та підривають авторитет Національної поліції України.

Відтак, за наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія вважала, що за вчинення дисциплінарного проступку до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 необхідно застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

19.05.2022 Департаментом патрульної поліції видано наказ «Про застосування до працівників УПП в Херсонській області ДПП дисциплінарних стягнень» №287, яким, за грубе порушення службової дисципліни, що виразилося в невиході на службу без поважних причин з 23.04.2022 до 03.05.2022 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 01.06.2022 №815 о/с інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції» з 01.06.2022 звільнено зі служби в поліції.

Не погодившись із таким звільненням позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Згідно із частинами 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

У разі якщо поліцейський, який виконує наказ безпосереднього керівника, отримав від прямого керівника новий наказ, що стає перешкодою для виконання попереднього, він зобов`язаний негайно доповісти про це керівникові, який віддав (видав) такий наказ, і після отримання його згоди припинити виконання попереднього наказу. Керівник, який віддав (видав) новий наказ, повідомляє про це керівнику, який віддав (видав) попередній наказ.

Згідно із статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статей 12, 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1, 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначено статтею 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із ч.ч.3, 7 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану унормовано статтею 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, згідно із якою у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Частиною 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Так, з матеріалів справи убачається, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було опитано головного інспектора відділу упровадження систем автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху управління безпеки дорожнього руху ДПП капітана поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що у період з 14 травня 2018 року по березень 2022 року він перебував на посаді начальника УПП в Херсонській області ДПП.

24.02.2022 близько 4 години було отримано інформацію від ВЧС УПП в Херсонській області ДП про вторгнення військових рф на територію області з території тимчасово окупованої АР Крим.

Особовий склад знаходився на території управління, тому було дано вказівку про шикування, на якому доведено всю оперативну інформацію, вказівки по організації несення служби, в тому числі про необхідність підготовки до евакуації на визначену територію для подальшого несення служби в разі загострення оперативної обстановки та надходження такої вказівки в подальшому. Завчасно були підготовлені списки особового складу та службовий транспорт для здійснення евакуації. Також, з органами місцевої влади було погоджено про надання трьох автобусів типу «Богдан» для евакуації поліцейських та їх сімей в разі необхідності.

25.02.2022 близько 11 години особовому складу управління і заступникам по напрямкам було доведено про необхідність приготуватися до можливої евакуації.

Вказівку про переміщення в місто Вознесенськ Миколаївської області для подальшого несення служби дано 25.02.2022 близько 20 години, яку через заступників, керівників і в групи месенджеру «Телеграм» до особового складу доведено негайно.

У зв`язку з чим, особовий склад, кількістю 60 поліцейських та окремі члени сімей вибули на близько 20 одиницях службового автотранспорту в м.Миколаїв, а пізніше, за вказівкою керівництва ДПП, до м.Вінниця. При цьому, значна частина автопарку УПП залишилась на території міста Херсон.

Між тим, більшість поліцейських залишилися в місті Херсон, мотивуючи неможливістю покинути місце проживання, а також наводили інші причини. Точні причини та обставини не прибуття окремих поліцейських стали відомі під час службового розслідування.

У подальшому, місцем дислокації та несення служби керівництвом ДПП визначено м.Миколаїв, а також організовано переміщення особового складу та розроблено графік несення служби працівниками УПП в Херсонській області ДПП.

Крім того, особовому складу доведено інформацію про виданий Національною поліцією України наказ «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» від 10.03.2022 №190, згідно із яким працівники мали можливість закріпитися для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.

Означене було підтверджено опитаними в ході проведення службового розслідування заступником начальника управління начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_3 та командиром роти ТОР УПП в Миколаївській області ДПП ОСОБА_4 (до березня 2022 року виконував обов`язки заступника начальника управління начальника відділу чергової служби УПП в Херсонській області ДПП), які також додали, що після евакуації до м.Миколаєва розроблено графік несення служби працівниками УПП в Херсонській області ДПП, однак, є працівники, що не з`явилися за місцем несення служби. При цьому, безпосередніми командирами так і керівництвом УПП в Херсонській області ДПП неодноразово вказувалось таким працівникам про необхідність прибуття до місця несення служби.

Згідно із наданими командиром роти №3 УПП в Херсонській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_5 в ході проведення службового розслідування поясненними, 24.02.2022 з початку повномаштабного вторгнення російської федерації в Херсонську область, частина особового складу виїхала на підконтрольну територію з урахуванням обставин бойових дій. Решта залишилась за місцем мешкання. Як пояснив ОСОБА_5 , він кожного дня тримав зв`язок з особовим складом роти №3 УПП в Херсонській області, як в телефонному режимі так і зустрічався з деякими за місцем їх мешкання. Через декілька тижнів частково бойові дії в Херсонській області зменшили активність та з`явилася можливість виїзду особовим складом з окупованої території Херсонської області на підконтрольну територію м.Миколаєва. Але за певними обставинами декілька поліцейських, що у підпорядкуванні не виїхали, а саме зі слів ОСОБА_1 здійснює спроби виїзду, але поки не вдається.

Апеляційний суд відмічає, що позивачем не заперечується факт відсутності його на службі з 23.04.2022 до 03.05.2022.

Як зазначає ОСОБА_1 , 23.04.2022 у ході телефонної розмови з інспектором департаменту Національної поліції України йому було повідомлено про усний наказ керівництва виїхати до 01.05.2022 з тимчасово окупованих територій Херсонської області та звернутись до найближчого функціонуючого підрозділу Національної поліції України.

Однак, такого наказу інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Поповим А.В. виконано не було.

З урахуванням наведеного, апеляційним судом з`ясовано, що у межах спірних правовідносин вину поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку встановлено.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарною комісією враховано усі критерії, з якими, в умовах воєнного стану, положення чинного законодавства пов`язують можливість звільнення із служби в поліції.

Таким чином, з огляду на встановлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини, колегія суддів дійшла висновку, що інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Херсонській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, за який приписи чинного законодавства надають роботодавцю можливість застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення із служби в поліції.

Водночас, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Означене спростовує доводи позивача у відповідній частині обґрунтувань позовних вимог.

Порядок та строки проведення службового розслідування позивачем не оскаржуються, а тому вказаним обставинам апеляційний суд оцінки не надає.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувані позивачем накази №287 від 19.05.2022 та №815 о/с від 01.06.2022 в частині застосування до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято в межах повноважень та у спосіб, визначений положеннями чинного законодавства.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість спірних актів індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, то вимоги щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.

Стосовно існування об`єктивних обставин, які перешкоджали позивачу виїхати з окупованої території Херсонської області з початку військової агресії рф проти України, колегія суддів зазначає таке.

Апеляційним судом установлено, що до таких обставин ОСОБА_1 відносить: не сприяння у забезпечення виконання наказу (організації безпечного маршруту, автомобільного транспорту, інформації та організаційної координації); відсутність погоджених «зелених коридорів» з території Херсонщини; реальну небезпеку для життя та здоров`я; відсутність власного транспортного засобу; дефіцит паливно-мастильних матеріалів.

Водночас, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що в межах спірного періоду ОСОБА_1 був поліцейським, яким 15.11.2019 складено Присягу працівника національної поліції України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Текст присяги працівника поліції відображено в статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», згідно із якою особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Отже, оскільки ОСОБА_1 пов`язав своє життя із проходженням служби в поліції, то в умовах воєнного стану мав усвідомлювати, що високе звання поліцейського зобов`язує захищати державний суверенітет України та її територіальну цілісність.

Натомість, такого обов`язку позивачем виконано не було.

Більше того, суд апеляційної інстанції уважає за доцільне відмітити, що згідно із поясненнями ОСОБА_1 від 24.01.2023, під час виїзду з м.Херсон 24.02.2022 до більш безпечного, на його думку, місця, а саме до батьків у с.Новорайськ, Бериславського району, Херсонської області, ним у квартирі за місцем проживання у м.Херсон було залишено: пістолет Форт-17 № НОМЕР_1 , автомат АКС-74 НОМЕР_2 , два магазини споряджені по 14 набоїв до пістолета Форт-17, два магазини споряджені по 30 набоїв до АКС-74У, газовий балон «Терен-4М», кайданки НОМЕР_3 , палка гумова ПГ-М, бронежилет «корсар» 2кл., які було знайдено та привласнено окупантами російської федерації.

Решта, доводів з якими позивач пов`язує неможливість виїзду з окупованої на той час території Херсонської області, не є поважними та могли бути реалізовані ОСОБА_1 за наявності у нього дійсного бажання.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що можливість безпечної евакуації з м.Херсона у поліцейського ОСОБА_1 була ще до окупації.

Для цього орган Національної поліції забезпечив особовий склад транспортом, а саме потягом, трьома автобусами «Богда» та службовим автотранспортом.

Однак, можливістю евакуації ОСОБА_1 не скористався, вирішивши залишитись у м.Херсон.

Більше того, у подальшому без дозволу командира підрозділу відбув у протилежному напрямку (на зустріч окупації) від визначеного місця евакуації, зокрема, у с.Новорайськ, Бериславського району, Херсонської області, яке знаходиться в 100 кілометрах від м.Херсон.

Про те, що дозволу керівництва про переміщення ОСОБА_1 до с.Новорайськ, Бериславського району, Херсонської області не було підтверджено самим позивачем у судовому засіданні 15.03.2023.

До того ж, суд апеляційної інстанції відмічає, що в спірних правовідносинах поліцейський не наділений повноваженнями щодо самостійного, вільного визначення місця несення служби, зміну підрозділу, самовільного усунення від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Як установлено колегією суддів, у межах спірних правовідносин саме такий поступок скоєно інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Поповим Андрієм Валерійовичем, а тому його звільнення із служби в поліції є цілком обґрунтованим та правомірним.

Відтак, установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують доводи позивача та позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, у зв`язку із тим, що викладені в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 420/10287/22 висновки не відповідають обставинам справи, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 420/10287/22 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Повний текст судового рішення, з урахуванням перебування у період з 24.03.2023 по 30.03.2023 включно судді-доповідача на лікарняному, виготовлено та підписано колегією суддів 31.03.2023.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Танасогло Т.М.