Справа № 160/20486/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі,-
22.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , в якій останній просить:
В обґрунтування позову зазначає, що підставою звернення до суду стало дострокове розірвання підписаного контракту з відповідачем, що обумовило обов`язок відшкодування останнім витрат на його утримання.
28.12.2022 до Дніпровської міської ради здійснено запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 .
17.01.2023 Дніпровська міська рада листом №6/5-177 повідомила, що згідно даних реєстру територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24.01.2001 та по теперішній час.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 17.01.2023, відзив на позов суду не надав, зазначену ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження було надіслано судом на адресу ОСОБА_1 , однак 30.03.2023 на адресу суду повернувся конверт із позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п.4 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
При цьому, згідно із ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Отже, відповідач вважається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд справи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ним було здійснено всіх можливих заходів для вчасного та належного повідомлення про розгляд справи відповідача, при цьому, відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався.
Згідно з ч. ч.5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
27.07.2018 між Державною спеціальною службою транспорту в особі начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна полковником ОСОБА_2 , та солдатом ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Державній спеціальній службі транспорту курсантом вищого військового навчального закладу військового навчального підрозділу закладу вищої освіти на період навчання.
27.07.2018 наказом начальника кафедри (по стройовій частині) №163 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу кафедри, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта.
27.09.2021 курсант солдат ОСОБА_1 звернувся з рапортом, в якому висловив намір відрахуватися з кафедри у зв`язку з небажанням продовжувати подальшу службу та навчання.
Відповідно до пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній спеціальній службі транспорту, наказом ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту від 28.09.2021 №653ст, курсанта кафедри ОСОБА_1 відраховано з університету (через небажання продовжувати службу).
30.09.2021 виданий наказ начальника кафедри (по стройовій частині) №228, яким ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу кафедри, знято з усіх видів грошового забезпечення з 30.09.2021 та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік.
Згідно наказу №228 від 30.09.2021 сума витрат пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 на кафедрі військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби складає 22 602,62 грн.
Так, згідно довідки про суми нарахованого грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 загальна сума нарахованого грошового забезпечення складає 16 623,25 грн.
Згідно довідки-розрахунку №37 витрати на речове забезпечення курсанта ОСОБА_1 склали 1 939,45 грн.
Також, згідно довідки-розрахунку витрати на харчування курсанта ОСОБА_1 склали 4 039,92 грн.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості з витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі на суму 22 602,62 грн., позивач звернувся до суду.
Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03. 1992 (далі - Закон №2232).
Згідно частин 1, 3 статті 25 Закону України №2232 підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Згідно частини 5 статті 25 Закону України №2232 з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Згідно частини 10 статті 25 Закону України №2232 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Судом встановлено, що згідно наказу ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту від 28.09.2021 №653ст ОСОБА_1 був відрахований від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання.
Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням на кафедрі військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпровського національного університету залізничного транспорту
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 (далі - Порядок №964).
Згідно пункту 1 Порядку №964 цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Згідно пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно пункту 6 Порядку №964 витрати у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби відшкодовуються за весь період навчання.
Згідно пункту 7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Із наданих відповідачем довідок-розрахунків вбачається, що фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у навчальному закладі складають 22 602,62 грн.
Таким чином, відповідач має відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі у сумі 22 602,62 грн.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи, що станом на час розгляду справи витрати, пов`язані з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі у сумі 22 602,62 грн. відповідачем не відшкодовані, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, -
Позовну заяву Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко