Справа № 520/2957/22
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р. Справа № 520/2957/22

Харківський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( Держпром, 3 під.2 пов, м-н Свободи 5, м.Харків,61022, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, буд. 8,м. Слов`янськ,Донецька область,84121, ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувсь до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 94 від 25.11.2021, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати, починаючи з 22.11.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництвом, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно із п. 1 ч. 2 ст, 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на підставі трудової книжки НОМЕР_2 , військового квитка НОМЕР_3 , уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи № 3573, № 3579 від 13.09.2021, уточнюючих довідок про заробітну плату № 3574, №3575 від 13.09.2021, наказу, про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 13.02.1995;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 09.09.1985 по 24.04.1986, з 08.07.1988 по 28.08.1994 та період проходження військової служби з 16.05.1986 по 25.04.1988;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 22 листопада 2021 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням суду;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що ГУ ПФУ в Донецькій області під час розгляду питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1 протиправно не прийнято до уваги надані заявником документи на підтвердження наявного пільгового стажу, а саме трудову книжку, уточнюючі довідки про пільговий стаж роботи, уточнюючі довідки про заробітну плату, наказ про підсумки атестації робочих місць, військовий квиток. При цьому, у своєму рішенні від 25.11.2021 року № 94 суб`єктом владних повноважень не конкретизовано законодавчо визначені підстави не прийняття вказаних документів до уваги, не вказано на їх можливі недоліки в оформленні чи інші законодавчо визначені підстави. Позивач вважає рішення відповідача 1 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав з метою зобов`язання відповідача 2 (за принципом екстериторіальності) призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з дати звернення 22 листопада 2021 року.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачам через систему "Електронний суд" .

Представниками відповідачів відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачами не повідомлено.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 22.11.2021 року звернувся до УПФУ в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (як шахтар) та надав пакет необхідних документів (наведене прямо вбачається з рішення № 94 від 25.11.2021 року.

Рішенням № 94 від 25.11.2021 року за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області відмовлено позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, оскільки відсутні документи підтверджуючі роботу на пільгових умовах.

Позивач з такими рішенням відповідача не погоджується, вважає відмову в призначенні йому пільгової пенсії протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абз.1 і 15-23 п. 1 ч.2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановленийабз.1 ст. 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановленийабз.1 п. 1 ч.2 цієї статті.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Тобто, вказані записи у трудовій книжці у повному обсязі підтверджують факт роботи позивача у підземних умовах за професією, що віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Комплексний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, право на зарахування певного періоду роботи до стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників визначається органом, що призначає пенсію на підставі інформації, зазначеної в трудовій книжці такої особи. Натомість надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації для підтвердження стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства соціальної політики № 383 від 18.11.2005 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Так, під час роботи по професіям, які дають право пільгове пенсійне забезпечення, застосовуються постанова Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36, від 24.06.2016 №461. Список № 1 вказаних постанов містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Отже, професії позивача як «електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті», «учень електрослюсаря підземного», «гірник очисного вибою з повним робочим днем під землею», «учень гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею» віднесені до Списку № 1.

Крім того суд зазначає, що професії «електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті», «учень гірника підземний з повним робочим днем в шахті» передбачені Постановою КМУ від 31.03.1994 року №202, якою затверджений список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля.

Відповідно до п. 1 Постанови № 202, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відтак, законодавець саме Постановою № 202 від 31.03.1994 року визначив, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне надати окрему оцінку підставам зарахування періоду роботи позивача на посадах саме «учень електрослюсаря» та «учень гірника очисного».

Згідно із роз`ясненням Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС "Про порядок застосування затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 Списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах" від 02.04.1976 № 5/8 учні індивідуально-бригадного навчання користувалися правом на відповідну пенсію лише в тих випадках, якщо Списками передбачено виробництва (роботи) та цехи без перелічення конкретних професій.

Передбачене слово "Учень" відповідним додатком до чинного Національного класифікатора України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 (набрав чинності 01.11.2010), де зазначено, що похідне слово "Учень" застосовується до професійних назв робіт робітників середньої кваліфікації на час проходження первинної професійної підготовки особами, яких прийнято на роботу.

Похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії (примітка 1 до Додатка В).

Якщо назва професії працівника утворюється за допомогою похідного слова, передбаченого зазначеним вище Додатком В, у тому числі "Помічник", "Учень", "Стажист", із дотриманням зазначених вище умов, право його на пенсію за віком на пільгових умовах та інші пільги і компенсації визначаються на тих самих умовах, що і працівникові базової професії.

Так, відповідно до даних трудової книжки позивача, ОСОБА_1 , у періоди з:

- 09.09.1985 року по 24.04.1986 року працював на ОСОБА_2 . Менжинського на посаді учень електрослюсаря підземного;

- 16.05.1986 року по 25.04.1988 року проходив службу в лавах Радянської Армії;

- 08.07.1988 року по 06.02.1991 року працював на ОСОБА_2 . Менжинського посаді електрослюсар 3-го розряду підземний з повним робочим днем під землею на добувній ділянці;

- з 07.02.1991 року по 21.03.1991 року працював на ОСОБА_2 . Менжинського на посаді учень гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на добувній ділянці;

- з 22.03.1991 по 28.08.1994 працював на ОСОБА_2 . Менжинського на посаді гірник очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на видобувній ділянці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що професія «електрослюсар підземний» та «гірник очисного вибою» створює правові підстави на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за Списком №1, а тому періоди роботи «учнем електрослюсара підземного» та «учнем гірника очисного вибою» підлягають зарахуванню до періоду праці, що зараховується до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 під час вирішення відповідачем питання про можливість призначення пільгової пенсії, враховуючи також те, що записи у трудовій книжці позивача за вказані періоди роботи оформлені у відповідності до вимог чинності законодавства, зауважень щодо чого у суб`єкта владних повноважень не виникло.

Окрім того, вказані періоди роботи позивача за вищезазначеними професіями на ОСОБА_2 . Менжинського підвереджуються також уточнюючими довідками про пільговий стаж роботи № 3573, № 3579 від 13.09.2021, уточнюючих довідок про заробітну плату № 3574, №3575 від 13.09.2021, в яких також зафіксовано розмір заробітної плати позивача та які складені на підставі особових рахунків робітників шахти.

При цьому, суд враховує, але не приймає до уваги, що вказані довідки виготовлені адміністрацією м. Первомайська так званої ЛНР, оскільки тимчасово окупована територія України, відповідно до частини першоїстатті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII(даліЗакон № 1207-VII), є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, частинами другою, третьою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та / або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд зауважує, що відносно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Європейський суд з прав людини у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 569/14531/16-а.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у цьому випадку і при обставинах, що склались, відмова органом державної влади особі, у реалізації його права на отримання пенсії з підстави надання довідок органами, установами, що знаходяться на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач, а така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Окрім того, суд також вважає за необхідне надати оцінку обставинам проведення атестації робочих місць позивача, оскільки зі спірного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 94 від 25.11.2021 року не вбачається за можливе встановити підстави відмови у зарахуванні періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Так, пунктом 3 "Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (надалі Порядок № 442) зобов`язано керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

Згідно із пунктами 1, 2, 3, 4, 9, 11 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно із пунктами 3, 4 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Дослідження наведених правових норм Порядку № 442, дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган - Держпраці.

Із змісту Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах вбачається, що за наявності стажу роботи який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах до 21.08.1992 відсутність атестації робочих місць за умовами праці не позбавляє права працівника на призначення йому такої пенсії, у разі якщо професія передбачена Списком № 1.

Пункт 3 Порядку № 383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

При призначені пенсії за віком на пільгових умовах за час роботи на посадах, які передбачені в Списку № 1 до 21.08.1992, працівник не зобов`язаний надавати відомості про атестацію робочого місця за умовами праці. Надання уточнюючих довідок підприємств або їх правонаступників необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Враховуючи періоди роботи позивача після 21.08.1992 на посадах, передбачених Списком № 1, суд приходить до висновку, що на працівника зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Крім того, Верховним Судом у зразковій справі №520/15025/16-а (постанова від 19.02.2020) викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Водночас, позивачем до матеріалів справи надано архівну копію наказу директора по Шахті ім. В.Р. Менжинського від 13.02.1995 року № 34/к, яким затверджено перелік атестованих робочих місць, на які підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком №1.

Зокрема, у переліку №1 до вказаного наказу зазначено код атестованої професії № 1010100а (усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних робота), яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року входить до професій за Списком №1.

Таким чином, періоди роботи позивача з 09.09.1985 року по 24.04.1986 та з 07.02.1991 по 21.03.1991, 22.03.1991 по 28.08.1994 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу, оскільки вказані періоди роботи зафіксовано належним чином у трудовій книжці позивача та в наказі про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 13.02.1995, а законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або проведення з порушенням вимог чинного законодавства не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування періоду, де атестація не проводилася, до пільгового стажу.

Щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період проходження позивачем служби в лавах радянської армії з 16.05.14986 року по 25.04.1988 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. "в" абз. 3 ст. 36 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 23.03.1992 №2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (чинного на момент проходження позивачем служби) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Також, відповідно п.п. "к" п. 109 постанова Ради Міністрів СРСР №390 від 03.08.1972 "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" від 03.08.1972 №390 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Отже п. 109 Постанови №590 надає право особі на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Таким чином, період строкової військової служби повинен зараховуватись до стажу роботи за спеціальністю, незалежно від часу та періоду працевлаштування за спеціальністю.

Відповідно до п. 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки.

Згідно із військовим квитком серії НОМЕР_3 , копія якого є в матеріалах справи, позивач призваний на строкову службу до Радянської Армії 16.05.1986, а 25.04.1988 звільнений зі служби.

Крім цього, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 зазначено, що з 16.05.1986 року по 25.04.1988 року ОСОБА_1 проходив службу в Радянській Армії.

Відтак, суд приходить до висновку про можливість зарахування до пільгового стажу періоду проходження служби позивача в Радянській Армії з 13.05.1983 по 06.05.1985.

Підсумовуючи вищезазначене, з огляду на те, що ГУ ПФУ в Донецькій області у спірному рішенні від 25.11.2021 року № 94 не конкретизовано підстави неврахування у пільговий стаж позивача вказані вище періоди роботи за наданими заявником документами, то суд додатково звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 04.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17, від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Таким чином, з огляду на те, що стаж позивача за періоди з 09.09.1985по 24.04.1986, 08.07.1988 по 28.08.1994 на посадах за Списком №1 підтверджений записами у трудовій книжці здійсненими з урахуванням вимог закону, а також уточнюючими довідками про пільговий стаж роботи № 3573, № 3579 від 13.09.2021, уточнюючих довідок про заробітну плату № 3574, №3575 від 13.09.2021, що, відповідно, не потребує підтвердження іншими додатковими документами, як і період проходження позивачем служби в армії з 16.05.1986 по 25.04.1988 року, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 94 від 25.11.2021 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 не має стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці 10 років, але має не менше половини стажу на зазначених роботах (із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи на шахті ОСОБА_3 з 09.09.1985 року по 24.04.1986 та з 07.02.1991 по 21.03.1991, 22.03.1991 по 28.08.1994 року та періоду проходження служби в лавах Радянської армії з 16.05.1986 року по 25.04.1988 року), а також те, що на момент звернення до органів пенсійного фонду позивач досяг 53 - річного віку, його страховий стаж складав 27 років 1 місяць 23 дні (що не оскаржується відповідачем 1), то суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

З огляду на зазначене, з метою відновлення прав позивача на соціальний захист, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Менжинського з 09.09.1985 року по 24.04.1986 року на посаді «учень електрослюсаря підземного», з 08.07.1988 року по 06.02.1991 року на посаді «електрослюсар 3-го розряду підземний з повним робочим днем під землею на добувній ділянці», з 07.02.1991 року по 21.03.1991 року на посаді «учень гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на добувній ділянці», з 22.03.1991 по 28.08.1994 на посаді «гірник очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на видобувній ділянці», а також період проходження служби в лавах Радянської Армії з 16.05.1986 року по 25.04.1988 року до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку, згідно із п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області призначити та виплачувати пенсію позивачу з 22 листопада 2021 року (дати звернення), то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки під час розгляду справи встановлено факт протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 94 від 25.11.2021, та, водночас, наявність обов`язкових умов для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - на момент звернення до органів пенсійного фонду позивач досяг 53 - річного віку, його страховий стаж складав 27 років 1 місяць 23 дні (що не оскаржується відповідачем 1), то суд приходить до висновку, про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22 листопада 2021року (дати подання заяви про призначення пенсії) із зменшенням пенсійного віку та з урахуванням висновків суду.

Разом з тим, такою, що не підлягає задоволенню, суд вважає вимогу про зобов`язання виплачувати пенсію на майбутнє, оскільки відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

Позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 22.11.2021 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням суду, також не підлягають задоволенню, оскільки наразі пенсійним органом не вирішено питання про призначення пенсії позивача з урахуванням висновків суду по даному рішенню.

Вирішуючи спір по суті, зокрема, шляхом задоволення позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, суд зважає на принцип екстериторіальності, який з 01.04.2021 передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 за №339/35961.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення № 28-2) управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України є органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання пов`язані з веденням обліку пенсійних активів осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законами України і статутом Пенсійного фонду України.

Інструкцією користувача реалізації механізму розподілу та опрацювань звернень за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів від 21 грудня 2020 року внесено зміни в програмне забезпечення підсистеми призначення та виплати пенсії на базі електронної пенсійної справи в частині централізації призначення пенсії. Пенсійним фондом України впроваджено новий механізм розподілу та опрацювання звернень щодо призначення/перерахунку пенсій за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України" (далі - постанова № 25-1), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 за № 339/35961, передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно пункту 4.2 розділу IV постанови № 25-1 після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань на розгляд надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Разом із тим, позивач звертався із завою про призначення пенсії до УПФУ в Московському районі м. Харкова та у разі призначення пенсії, він перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, а відтак саме ГУ ПФУ в Харківській області (правонаступник УПФУ в Московському районі м. Харкова) забезпечує виключно нарахування та фактичну виплату пенсії позивачу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Також, позивачем у позовній заяві заявлено клопотання, в якому просить допустити рішення суду до негайного виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, з урахуванням того, що пенсія позивачу наразі не призначена, пенсійні виплати не присуджені, тому вказане позивача клопотання не підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження ". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення та враховуючи, що встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком, тому в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( Держпром, 3 під.2 пов, м-н Свободи 5, м.Харків,61022, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, буд. 8,м. Слов`янськ, Донецька область,84121, ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 94 від 25.11.2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (вул. Генерала Батюка, буд. 8, м. Слов`янськ,Донецька область,84121, ) зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) на ОСОБА_2 . Менжинського з 09.09.1985 року по 24.04.1986 року на посаді «учень електрослюсаря підземного», з 08.07.1988 року по 06.02.1991 року на посаді «електрослюсар 3-го розряду підземний з повним робочим днем під землею на добувній ділянці», з 07.02.1991 року по 21.03.1991 року на посаді «учень гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на добувній ділянці», з 22.03.1991 по 28.08.1994 на посаді «гірник очисного вибою підземного з повним робочим днем під землею на видобувній ділянці», а також період проходження служби в лавах Радянської Армії з 16.05.1986 року по 25.04.1988 року до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку, згідно із п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (вул. Генерала Батюка, буд. 8,м. Слов`янськ, Донецька область,84121, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22 листопада 2021року із зменшенням пенсійного віку та з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С. Мороко