Справа № 754/8403/22
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/11/23
Справа №754/8403/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва, у складі:

головуючого судді - Буша Н.Д.,

за участю секретаря с/з - Зануди І.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засідлані цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гавриленко Любові Михайлівни, третя особа: Департамент патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року здійснено перехід розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що Інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенант поліції Гавриленко Л.М. було складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5897517 від 15.09.2022 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В постанові зазначено, що позивач 15.09.2022 року о 17.35 в селі Красилівка траса М01, 113 км. Водій керував транспортним засобом FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 у населенному пункті с. Красилівка, позн. Д.з. 5.49 зі швидкістю 77 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Прилад TruCAM LTI20/20, ТС000607, чим порушив п. 12.4 ПДР-порушення швидкості. Режиму в населених пунктах (дозвол.швид. не більше 50 км/год). Місце розгляду справи Чернігівська область, Козелецький район, с. Красилівка, траса М01, 113 км. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дане адміністративне правопорушення позивач не вчиняв. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача. На вимогу позивача надати докази розміщення на автодорозі М01 Київ-Чернігіа-Нові Яриловичі, на 113 км дорожніх знаків 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень правил дорожнього руху» і про те, що відсутній інформаційно-вказівний знак 5.49 Початок населеного пункту «Калинівка» працівниками поліції було проігнорованою. Швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою приладу «TruCAM LTI20/20, ТС000607», який не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції і переміщення у просторі, а саме вимірювання швидкості відбулось не в автоматичному, а в ручному режимі. Поліцейський не ознайомив позивача із доказами вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейським підготовку до розгляду справи здійснено не було, протокол про адміністративне правопорушення не складався, без можливості подання клопотань по справі на реалізацію своїх прав, в тому числі права на правову допомогу, тому він змушений був звертатись до суду з вказаним позовом.

Відповідачі позовну заяву з додатками отримали, у встановлений судом строк відзив або пояснення по справі подано не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Від представника третьої особи Національної поліції України ДПП, 01.12.2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволені позову

Сторони у судове засідання не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, причини неявки сторони відповідача та представника третьої особи суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 вересня 2022 року інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Гавриленко Л.М. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення встановленого обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.4Правил дорожнього руху України.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що 15 вересня 2022 року о 17 год. 35 хв. він керуючи транспортним засобом FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 рухався трасою М01 орієнтовано в районі села Красилівка 113 км, зі швидкістю 77 км/год, оскільки інформаційно-вказівні знаки 5.49 початок населеного пункту відсутні, точного місцезнаходження вказати позивач не може. Був зупинений інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Гавриленко Л.М. на автодорозі М01, на якій не було встановлено знаків про обмеження швидкості руху, в тому числі знаків п. 5.45 ПДР (населений пункт).

Також не був встановлений знак 5.70 ПДР, який інформує про можливість здійснення контролю за порушення Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних приладів та (або) технічних засобів. Після зупинки транспортного засобу позивача інспектор Гавриленко Л.М. повідомила, що підставою зупинки транспортного засобу було те, що позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж 20 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах, яке було зафіксоване на прилад TruCAM LTI20/20, ТС000607.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі у справі відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк не подали.

Як свідчать матеріали справи, у постанові серії ЕАР № 5897517 від 15 вересня 2022 року зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TruCAM LTI20/20, ТС000607.

На підтвердження обставин справи, третьою особою до відзиву було додано відеоматеріал з місця події з приладу TruCAM LTI20/20, ТС000607.

Даний лазерний вимірювач сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості. Встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LТІ 20/20», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12. Наведене підтверджено копією свідоцтва про повірку від 11 січня 2022 року та копією Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, що додані до справи.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Усі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

При цьому, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статті 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що покази приладу TruСАМ LТ 20/20 повинні оцінюваться інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону «Про національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

З наданого відеоматеріалу місця події 15.09.2022 року, який міститься на приладі TruCAM LTI20/20, ТС000607, не можливо встановити відрізок дороги, на якому рухався автомобіль під керуванням позивача та дорожнього знаку 5.70 «Фото, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху», що, на думку суду, свідчить про відсутність правових підстав про порушення ПДР, зокрема, швидкісного режиму, а навпаки відео вказує на відсутність відповідних знаків на зазначеному відрізку дороги в момент винесення оскаржуваної постанови.

Встановлено, що стороною відповідача суду не надано будь-яких доказів правомірності рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності, з наданих копій фотокарток представником Департаменту патрульної поліції до відзиву, на якому позначений населений пункт «Красилівка» не містить дати та часу, що не дає суду можливість встановити коли саме вони були створені.

Отже, убачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 15 вересня 2022 року.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідачі не надали суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 роз`яснив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи те, що стороною відповідача не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 20, 72, 73, 74, 77, 243, 244, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гавриленко Любові Михайлівни, третя особа: Департамент патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гавриленко Любові Михайлівни щодо винесення 15.09.2022 року відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5897517 від 15.09.2022 року.

Скасувати винесену 15.09.2022 року відносно ОСОБА_1 інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гавриленко Любов`ю Михайлівною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5897517 від 15.09.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення суду виготовлено 31.03.2023 року.

Суддя Н.Д.Буша