Справа № 400/1152/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 р. Справа № 400/1152/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області щодо перерахунку та збільшення пенсії ОСОБА_1 згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області провести перерахунок та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.03.2022 року ОСОБА_1 пенсії в розмірі 74% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 року по справі № 400/6620/21), без обмеження її максимального розміру (рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року по справі № 400/1426/22), збільшеної у відповідності Постанови КМУ № 118 від 16.02.2022 року.

Ухвалою від 17.02.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно обмежив його пенсію максимальним розміром після її перерахунку на підставі рішення суду та не провів її індексацію на підставі Постанови № 118.

Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні вимог просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив наступне:

Пунктом 2 Постанови № 118 установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року у справі № 400/1426/22, яке набрало законної сили, позивачу здійснено перерахунок пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 року № 9/1/6758, в якій зазначено загальний розмір грошового забезпечення 29118,00 грн.

Оскільки розмір пенсійної виплати позивача визначено з урахуванням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року у справі № 400/1426/22, тобто без застосування ст. 43 Закону № 2262 (без обмеження максимальним розміром), то виплата пенсії здійснюється без урахування підвищення, передбаченого Постановою № 118.

Таким чином, вимога про здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням підвищення (індексації) згідно із Постановою № 118 суперечить вимогам чинного законодавства, є необґрунтованою та безпідставною, а отже, не підлягає задоволенню.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач є військовим пенсіонером, якому відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі та раніше за текстом Закон № 2262) була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 74% від сум грошового забезпечення.

Рішеннням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 року у справі № 400/6620/21 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 74 відсотків грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки від 09.07.2021 № 9/1/6758, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням зазначених у цій довідці посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, премії, та виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 23.11.2021 року.

Рішеннням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року у справі № 400/1426/22 зобов`язано ГУ ПФУ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2021 № 9/1/6758, в якій зазначено загальний розмір грошового забезпечення 29118,00 грн.

Рішення набрало законної сили 30.06.2022 року.

ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду від 30.05.2022 року у справі № 400/1426/22 у межах, покладених на нього судом, але у зв`язку з тим, що розмір пенсійної виплати встановлено без обмеження її максимальним розміром, виплата здійснено без врахування підвищення, встановленого Постановою № 118.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262 (в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Отже, ще з 20.12.2016 року ст. 43 Закону України № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяють стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII до ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі № 522/16882/17 та від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17.

Отже, до осіб, пенсії яким призначені відповідно до Закону № 2262, обмеження максимального розміру пенсії не застосовуються.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбіль вразливих верств населення у 2022 році» (далі та раніше за текстом Постанова № 118) установлено, що з 01.03.2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262.

Рішенням суду від 22.10.2021 року у справі № 400/6620/21, яке набрало законної сили, зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсію з 01.04.2019 року.

Таким чином, оскільки індексація пенсії відповідно до Постанови № 118 здійснюється з 01.03.2022 року, а перерахунок пенсії відповідача проведено з 01.04.2019 року, тому пенсія позивача підлягає підвищенню відповідно до Постанови № 118.

Стосовно наявності у п. 2 Постанови № 118 положення про підвищення пенсій з 01.03.2022 року «у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом», суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення Постанови № 118 суперечить приписам Закону України № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

До того ж, закон не передбачає випадків обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, визначеним за результатами перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення, як це зробив відповідач у спірних відносинах.

Так, закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії відповідача є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Також немає підстав для обмеження окремих складових пенсійної виплати позивача, обчислення яких проходиться з урахуванням прожиткового мінімуму.

Суд повторює, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом України № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України.

Відтак суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а заперечення відповідача у цій частині є необгрунтованими.

Щодо вимог зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.03.2022 року в розмірі 74% грошового забезпечення за останньою або аналогічною їй посадою на момент звільнення, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 року по справі № 400/6620/21), суд зазначає наступне:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 року у справі № 400/6620/21 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 74% грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки від 09.07.2021 № 9/1/6758, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням зазначених у цій довідці посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, премії, та виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, то він може звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Отже, у даній частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбіль вразливих верств населення у 2022 році».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) здійснити з 01.03.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верст населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 30.03.2023 року.

Суддя О.В. Малих