Справа № 295/1422/23
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/1422/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута Віталія Володимировича, Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

06.02.2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії РАП №96347100 від 03.01.2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 03.01.2023 року інспектором з паркування Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. стосовно неї винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно якої вона здійснила стоянку транспортного засобу у місці, де транспортний засіб створив перешкоду в русі пішоходам поблизу будинку №49 по вул. Київській в м. Житомирі, чим порушила вимоги пункту 15.10 Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначає, що інспектор Когут В.В. не встановив особу, яка здійснила зупинку автомобіля за обставин, про які йдеться. Зауважила, що вона є власником вказаного транспортного засобу, проте передала автомобіль в користування іншій собі, за кермом автомобіля була інша особа - ОСОБА_2

ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_2 намагався надати усні пояснення інспекторові з приводу паркування транспортного засобу, проте пояснення не були взяті до уваги.

На думку позивача, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в рішенні Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 р.

Крім того, ОСОБА_1 зауважує, що інспектор з паркування невірно визначив правову кваліфікацію порушення, вказавши, що транспортний засіб здійснив стоянку в забороненому місці, хоча насправді це була лише зупинка автомобіля, оскільки вона тривала менше 5 хвилин.

Позивач звертає увагу, що норми п.п. «В» п. 15.10 Правил дорожнього руху України дозволяють стоянку та зупинку транспортних засобів на тротуарах, при умові, що в цьому місці для руху пішоходів залишається не менше двох метрів, автомобіль знаходиться на значній відстані від края тротуару та не створював перешкоди пішоходам й іншим учасникам дорожнього руху. Належне їй авто було розташоване по середині тротуару, для пішоходів з обох його боків залишалась відстань більша, ніж два метри.

ОСОБА_1 оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в її діях є ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

09.02.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.02.2023 р. відкрито провадження в даній адміністративній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; залучено до участі у справі в якості належного співвідповідача Муніципальну інспекцію Житомирської міської ради.

08.03.2023 р. від інспектора з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута В.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 24-25), в якому він заперечує проти заявлених позовних вимог та зазначає, що не являється належним відповідачем у зазначеній справі.

08.03.2023 р. від представника Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Булій К.А. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 26-36), в якому відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень вказано, що інспектор з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когут В.В. 27.12.2022 р. 13:41 год виявив та зафіксував у напівавтоматичному режимі транспортний засіб «Рено Еспейс» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який здійснив стоянку у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, створює перешкоди для руху пішоходів по вул. Київській поблизу будинку №49, у зв`язку з чим не дотримані вимоги п.п. «д» п. 15.10 ПДР України, за порушення яких передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 279-1 КУпАП за матеріалами фотофіксації 27.12.2022 працівником муніципальної інспекції складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІЖ №00035712, яке було залишено на лобовому склі вказаного транспортного засобу та 03.01.2023 р. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №963471006. Зазначає, що факт порушення був зафіксований технічним засобом марки «Logic Instrument Fieldbook K 80V2».

На підтвердження заперечень проти позову представник відповідача направила фотознімки із зображенням зупинки транспортного засобу, які зроблені з різних ракурсів (а.с.45).

У відзиві на позовну заяву також вказано, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП №963471006 до повідомлення серії ІЖ №00035712 сформована на підставі даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Посилання позивача на те, що вона не володіє вказаним автомобілем і передала його третім особам в користування не є підтвердженим фактом, оскільки позивачем не вжиті заходи щодо внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також не повідомлено про наявність цих обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст. 279-3 КУпАП.

Представник відповідача Булій К.А. вказує, що стоянка транспортного засобу на тротуарі допустима лише за наявності трьох обставин: стоянка здійснюється легковим автомобілем чи мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, щоб для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Натомість транспортний засіб позивача знаходився не на краю, а посередині тротуара, тобто з порушенням вимог п. 15.10 Правил дорожнього руху України.

Представник Муніципальної інспекції Житомирської міської ради вважає винесену постанову про накладення адміністративного стягнення обґрунтованою, а доводи позивача не підтверджені належними доказами, тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Інших заяв по суті спору не надійшло.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

IV. Обставини встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 03.01.2023 р. провідним спеціалістом - інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №963471006 до повідомлення серії ІЖ №000035712, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 27.12.2022 р. о 13:46 год транспортним засобом «Renault Espace», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку №49, який знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Київська, чим порушено вимоги підпункту «д» пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху України - у місці, де транспортний засіб, що стоїть, створив перешкоди для руху пішоходів.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фотознімки, надані представником відповідача до відзиву на позовну заяву, суд дійшов наступних висновків.

Щодо факту правопорушення позивачем п. 15.10 Правил дорожнього руху України.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. (зі змінами та доповненнями).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 15.1 Правил дорожнього руху України зупинка та стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до підпунктів б) в) д) пункту 15.10 Правил дорожнього руху України стоянка автотранспортних засобів забороняється у місцях: на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

З тлумачення положень ч. 3 ст. 122 КУпАП слідує, що складом адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивною стороною, вважається наявність перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з термінами, наведеними у п.1.10 Правил дорожнього руху України, пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне; учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Зі змісту наданих відповідачем фотографій, на яких зафіксована стоянка автомобіля «Renault Espace», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 27.12.2022 о 13:46 год, вбачається, що транспортний засіб стоїть безпосередньо посеред пішоходної зони тротуару, в місці навпроти шкільного закладу, де взагалі не передбачена ні стоянка, ні зупинка транспортного засобу.

В оскаржуваній постанові інспектор з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когут В.В. зазначив, що фіксація здійснювалась за допомогою технічного засобу марки «Logic Instrument Fieldbook K 80V2» з заводським номером ЕМ0, який пройшов стандартизацію відповідно до закону, що підтверджується сертифікатом відповідності ДП «Укрметртестстандрат», експертним висновком адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 24.12.2020 р. з терміном дії до 24.12.2023 р.

До відзиву на позовну заяву відповідач додав докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме фотознімки, на яких зафіксовано стоянку автомобіля «Renault Espace», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що фотофіксація правопорушення є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення в контексті положень ст.251 КУпАП, оскільки застосовані спецзасоби є належним чином сертифікованими.

У суду не виникає будь-яких сумнівів у тому, що вказані фотографії зроблені інспектором з паркування під час допущення порушень Правил дорожнього руху України, суду не надані докази їх необ`єктивності чи недійсності. Водночас, фотофіксація правопорушень здійснена відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП, з врахуванням місця розташування автомобіля по відношенню до нерухомих об`єктів.

Відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Таким чином, поставивши автомобіль на стоянку у невстановленому місці, безпосередньо посередині тротуару, в пішоходній зоні, неподалік навчального закладу, відповідачка, на переконання суду створила перешкоди в русі для пішоходів, а відтак допустила порушення прямих приписів Правил дорожнього руху України, що тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі О`Галлорап та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, який в складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та користування автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки в правовому полі.

Виходячи з фактичних обставин, встановлених судом, матеріалами справи підтверджується, що позивачка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Водночас, позивачка, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надала суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених нею в позовній заяві. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обґрунтування власних доводів.

Також суд відхиляє доводи позивачки щодо невірної кваліфікації вчиненого, оскільки була здійснена не стоянка транспортного засобу, а його зупинка, з огляду на те, що рух транспортного засобу по тротуарах та пішоходних зонах не передбачений взагалі, а відтак можливість здійснення там зупинки також виключається. Крім того, суд звертає увагу, що в місці, де був залишений без водія транпортний засіб, що підтверджується змістом фотознімків, не передбачена зупинка транспортних засобів.

Щодо твердження позивача, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки належний їй транспортний засіб вона передала в користування іншій особі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

За положеннями ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену участині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки),частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Суд звертає увагу, що будь-яких доказів на підтвердження виникнення відповідних обставин ОСОБА_1 не надано.

Отже, суд приходить до висновку про дотримання повноважною особою наведених вимог закону при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, чіткого та послідового виконання положень нормативних актів в частині виявлення, фіксації правопорушення, належного повідомлення особи про виявлене правопорушення (повідомлення серії ІЖ № 00035712), встановлення відповідальної особи як власника транспортного засобу, що не заперечується позивачем, винесення постанови в дотримання вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Щодо позовних вимог заявлених до інспектора з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута В.В.

В статті 46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020 р. визначено, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Отже, враховуючи, що інспектор не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, тому позовні вимоги заявлені до нього без достатніх правових підстав.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, порушивши Правила дорожнього руху України, судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з істотним порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 74, 77, 99, 139, 242-246, 286, КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: інспектор з паркування Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когут Віталій Володимирович, місцезнаходження: м. Житомир, м-н С.П. Корольова, 4/2 ;

Муніципальна інспекція Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, м-н С.П. Корольова, 4/2.

Суддя О.В. Стрілецька