Справа № 569/16562/22
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №509754 від 10 жовтня 2022 року та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП та бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору.

В судовому засіданні представник відповідачів заявлені позовні вимоги не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні кс.копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №509754 від 10 жовтня 2022 року винесеної інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Марковець О.В., 12 серпня 2022 року о 08 год. 53 хв. в м.Рівне вул.Ак.Грушевського, 2А водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила користування попереджувальними сигналами, а саме перед виконанням маневру перестроювання з лівої смуги на праву не увімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив п.9.2.Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями статті 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення виходячи з наступного.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні представник позивача суду, зокрема, пояснив, що ним не заперечується факт керування його довірителем транспортним засобом марки Toyota Sequoia д.н.з. НОМЕР_1 12 серпня 2022 року о 08 год. 53 хв. в м.Рівне по вул.Ак.Грушевського, 2А. При цьому, зазначив, що перед виїздом його довіритель перевіряв справність свого транспортного засобу і в ході огляду жодних технічних несправностей виявлено не було. Більше того, під час руху на панелі приладів покажчик правого повороту відображався. Однак, після зупинки поліцейським та спілкування з працівниками поліції дійсно виявилося, що лампочка правого покажчика повороту із невідомих причин не працювала. Наведена несправність була усунута після завершення розмови з поліцейськими на станції технічного обслуговування. Вважає, що в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, у формі умислу. Натомість, при винесенні оскаржуваної постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, обставини які обтяжують та пом`якшують відповідальність, не надано можливості у повній мірі скористатися своїми процесуальними правами, що свідчить про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Крім того зазначив, розгляд справи та оскаржувана постанова винесена без участі його довірителя, чим його було позбавлено можливості скористатися своїми процесуальними правами.

З даними твердженнями суд не погоджується виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З оглянутих наданих представником відповідача відеоматеріалів було встановлено, що зафіксовані на відео обставини події, які мали місце 12 серпня 2022 року за участю позивача ОСОБА_2 повністю підтверджують викладені в оскаржуваній позивачем постанові обставини, зокрема на даному відео зафіксовано порушення, яке інкримінується відповідачу та фактично ним не заперечується.

Вказаних обставин, а саме відеоматеріалів долучених представником відповідача позивач належними та допустимими доказами не спростував.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід звернути увагу, на те, що хоча КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Тому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Крім того, статтею 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Судом встановлено, що позивачу були роз`яснені положення ст.268 КУпАП щодо прав та обов`язків та ст.63 Конституції України, а саме взято до уваги його пояснення.

Крім того, слід звернути увагу на наступні обставини, які знайшли своє підтвердження в судовому засідання та не були спростовані позивачем, а саме те, що поліцейським, який виносив оскаржувану постанову, було неодноразово задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та в подальшому належним чином повідомлено про день та час розгляду справи. Зокрема, як було встановлено в судовому засіданні, за клопотанням позивача чотири рази розгляд справи переносився, і на п`ятий раз, майже через два місяці з дня вчинення правопорушення поліцейським було проведено розгляд справи. Дані обставини підтверджують той факт, що поліцейським була належним чино надано позивачу можливість скористалися своїми процесуальними правами, зокрема правом на правову допомогу (яким він скористався), правом на ознайомлення з матеріалами справи, правом брати участь при винесенні постанови.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив допитаний в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_3 , який і виносив оскаржувану постанову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою правопорушення вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що інспектором було детально з`ясовано всі обставини справи, належним чином було роз`яснено позивачу його процесуальні права, якими позивач скористався, встановлено факт порушення позивачем ПДР, що відображено на оглянутому відеодиску та не спростовано самим позивачем, тому суд вважає, що відповідач інспектор довів правомірність свого рішення, тому з цих підстав у задоволенні позову позивачу слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, тому не підлягає до задоволення і позовна вимоги в частині стягнення понесених судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України,

суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14а

Відповідач: Департамент патрульної поліції, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов