Справа № 580/87/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року справа № 580/87/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Меламед Вадим в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить:

-визнати дії та рішення відповідача від 26.05.2022 року №82 стосовно відмови у призначенні пенсії позивачці та бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії - протиправними, скасувати їх;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 05.09.2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

-стягнути з відповідача коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником в обґрунтування позову зазначено, що позивачка є громадянкою України (04.04.1947 року народження), не працює, виїхала на постійне проживання до Республіки Ізраїль. До виїзду за кордон, для оформлення постійного проживання позивач знялася з реєстрації останнього місця проживання та здала паспорт громадянина України, замість якого 27.11.2019 отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Після переїзду на постійне проживання до Республіки Ізраїль позивач отримала від відділення МВС в Рішон Ле Ціоні посвідчення особи № НОМЕР_1 . 11.07.2019 позивачка через представника звернулася до Пенсійного фонду України для визначення територіального органу, до якого необхідно подавати документи для призначення пенсії було визначено ГУ ПФУ в Черкаській області. 29.07.2019 ПФУ направив до відповідача заяву від 03.06.2019 позивачки про призначення пенсії. Відповідач листом від 16.08.2019 повідомив представника позивача про відсутність документів, що посвідчують особу позивачки, а також документів про вік та трудовий стаж. Позивач листами від 11.07.2019, 09.09.2019, 31.10.2019 зверталася до ГУ ПФУ в Черкаській області з проханням витребувати документи про її трудовий стаж, яке залишене відповідачем без розгляду. 05.09.2019 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії та додатками, зокрема трудовою книжкою з метою засвідчення, 09.09.2019 додатково надала документи, зокрема довідку про громадянство та довідки про трудовий стаж. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 у справі № 580/7767/21 зобов`язано повторно розглянути звернення від 05.09.2019 вих.№5251 (вх.73877/09) представника позивачки ОСОБА_2 про призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду. Відповідач, на виконання рішення суду, відмовив позивачці у призначенні пенсії за віком.

Відповідач проти позову заперечив, надав відзив, в якому зазначив, що підставою для призначення пенсії є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку, оскільки позивачем подано не повний пакет документів для призначення пенсії (не надано оригіналів документів про вік і стаж) та не надано заяви про призначення пенсії (надано її копію), то у її призначенні відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, дівоче прізвище позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_1 виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. Позивачці відділенням МВС в Рішон Ле Ціоні Держави Ізраїль видане посвідчення особи № НОМЕР_2 .

11.07.2019 представник позивача звернувся до Пенсійного фонду України із заявою від 03.06.2019, де просив визначити уповноважений територіальний орган, що має розглянути заяву по суті та направити її за належністю.

Листом від 29.07.2019 №12452/Т-11 Пенсійний фонд України направив заяву та копії документів доданих до звернення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області.

14.08.2019 відповідач прийняв рішення № 82 про відмову в призначенні пенсії за віком, мотивуючи відсутністю серед документів оригіналів документа, що посвідчує особу, трудової книжки та ідентифікаційного коду.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з позовом. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.12.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 в справі 580/3432/19 в задоволенні позову відмовлено, 28.04.2020 Касаційний адміністративний суд відмовив у відкриті касаційного провадження в справі.

05.09.2019 представник позивача за довіреністю подав до ГУ ПФУ у Черкаській області особисту заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 03.06.2019 з апостилем. Додатки, що у цій заяві не зазначені: посвідчення особи № НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер, трудова книжка, довідки приватного акціонерного товариства «Волошка» № 9, 10 від 03.07.2019.

09.09.2019 представник позивача за довіреністю подав до ГУ ПФУ у Черкаській області оригінал довідки про надання інформації про громадянство ОСОБА_1 , виданої 22.08.2019 Управлінням ДМС України в Черкаській області.

31.10.2019 представник позивача за довіреністю звернувся до ГУ ПФУ у Черкаській області із додатковими документами до заяви від 03.06.2019 оригіналами довідок про стаж роботи з 02.10.1970 до 10.07.1974 та про заробітну плату за відповідний період.

09.11.2019 представник позивача за довіреністю звернувся до ГУ ПФУ у Черкаській області із додатковими документами до заяви від 03.06.2019 оригіналом довідки ДМС про надання інформації щодо громадянства України ОСОБА_1 .

Позивач 27.11.2019 отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 .

10.06.2021 представник позивача звернувся до ГУ ПФУ у Черкаській області з проханням надати рішення, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, до заяви додана нотаріально засвідчена копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивачки.

Відповідач листом від 25.06.2021 повідомив, що під час подання документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком не подані в оригіналах документи: посвідчення особи, трудова книжка, документи на підтвердження страхового стажу, повторно вказав на прийняте 14.08.2019 рішення № 82 щодо цієї заяви від 03.06.2019 про відмову в призначенні пенсії.

01.10.2021 ОСОБА_1 через представника, адвоката Меламеда В.Б., звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (лист від 25.06.2021 №23-0304-8/37156) щодо не розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 та бездіяльність щодо не призначення пенсії протиправними, скасувати їх;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути відповідну заяву від 05.09.2019 про призначення пенсії та прийняти рішення про призначення виплати пенсії відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 100000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяній ОСОБА_1 протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю відповідача.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 у справі № 580/7767/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що полягає у не сприянні в реалізації майнового права позивачки під час розгляду звернення від 05.09.2019 вих.№5251 (вх.73877/09) представника ОСОБА_2 про призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із повідомленням, що оформлене листом від 25.06.2021 №23-0304-8/37156. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути звернення від 05.09.2019 вих.№5251 (вх.73877/09) представника позивачки ОСОБА_2 про призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду відповідач прийняв рішення № 82 від 26.05.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та документів, що посвідчують особу на території України.

Вважаючи рішення та дії відповідача протиправними представник позивача звернувся із позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV), Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII), Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (далі Закон № 1382-IV), Про громадянство України (далі Закон № 2235-III), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

У ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

У ст. 51 Закону № 1058-IV визначено, що в разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У рішенні від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009 Конституційним Судом України було встановлено, що громадяни України, які виїхали на постійне місце проживання до інших держав, мають рівні права з іншими громадянами України на пенсійне забезпечення. Право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Згідно зі ст. 2 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2235-III документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

У ст. 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У п.п. 1.1 Порядку № 22-1 передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з п. 1.7 даного Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п. 2.23 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що кожний громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав і, виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на призначенння пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 127/20588/17, та відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають безальтернативному врахуванню судами.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 р. та у відповідності до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, викладена правова позиція, відповідно до якої позбавлення громадянина, який виїхав на постійне місце проживання за кордон права на пенсійне забезпечення в Україні, де він набув відповідний стаж і сплачував страхові внески, та/або обмеження такого права є порушенням принципу недискримінації, визначеного у ст. 14 Конвенції, та порушенням права особи мирно володіти своїм майном, визначеним у Протоколі першому до Конвенції.

Представник позивача у листі, який зареєстровано 05.09.2019 стверджує, що 05.09.2019 представник позивача, діячи на підставі нотаріальної довіреності подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оригінал апостильованої особистої заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії до якої додано:

1) особисту заяву про призначення пенсії (оригінал);

2) довіреність представників (оригінал);

3) посвідчення особи № НОМЕР_1 (оригінал для ознайомлення та копія);

4) ІПН (оригінал для ознайомлення та копія);

5) трудова книжка (оригінал для ознайомлення та копія);

6) свідоцтво про одруження № НОМЕР_4 (оригінал для ознайомлення та копія);

7) свідоцтво про одруження (оригінал для ознайомлення та копія);

8) довідка ПАТ Волошка про заробітну плату №9 від 03.07.2019 (оригінал);

9) довідка ПАТ Волошка про заробітну плату №10 від 03.07.2019 (оригінал);

10) лист ПФУ про визначення уповноваженого органу для розгляду заяви ОСОБА_1 №19452/Т-11 від 29.07.2019 (оригінал для ознайомлення та копія), суд зазначає таке.

Проте, відповідно до акту про відсутність вкладень у конверті від 05.09.2019 № 1 не виявлено згідно листа від 05.09.2019 № 5251 оригіналів посвідчення особи № НОМЕР_1 , ІПН, Трудової книжки, свідоцтва про одруження № НОМЕР_4 , свідоцтва про народження НОМЕР_5 , довідки ПАТ «Волошка» про перейменування підприємства від 03.07.2019 № 10, довідки ПАТ «Волошка» про заробітну плату від 03.07.2019 № 9, листа ПФУ про призначення уповноваженого органу для розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.07.2019 № 19452/Т-11.

Зазначений акт направлено представнику позивача супровідним листом від 19.09.2019 № 32646/03-01-19.

Також, представником позивача не надано до суду доказів подання особисто відповідачу оригіналів зазначених вище документів.

Подана до суду копія трудової книжки відповідно до порядку не завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію, тобто відповідачем.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки до відповідача надійшли копії документів для призначення пенсії, які були надіслані Пенсійним фондом України і в подальшому представником позивача та не додано оригіналів документів про вік і стаж та заробітну плату ОСОБА_1 , то рішення від 26.05.2022 №82 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії є правомірним, а тому позовна вимога визнати дії та рішення відповідача від 26.05.2022 року №82 стосовно відмови у призначенні пенсії позивачці та бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії - протиправними, скасувати їх задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 05.09.2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (похідна вимога), суд зазначає таке.

Пунктом 23 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, суд зазначає, що позовна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 05.09.2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (похідна вимога) є похідною від позовної вимоги визнати дії та рішення відповідача від 26.05.2022 року №82 стосовно відмови у призначенні пенсії позивачці та бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії, а тому задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене не підлягає до задоволення вимога стягнути з відповідача коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача є правомірною, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР