Справа № 237/2560/21
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 237/2560/21
Номер провадження 2-а/237/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.23 м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський С.М., при секретарі Бахтіярової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу позовну заяву ОСОБА_1 до Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову складену інспектором ВРПП Покровського РУН УПП в Донецькій області, старшим лейтенантом поліції Ланчинським Володимиром Миколайовичем Серія БАА № 906046 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, визнання дій поліцейського протиправними та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.06.2021 року інспектором ВРПП Покровського РУН УПП в Донецькій області, старшим лейтенантом поліції Ланчинським Володимиром Миколайовичем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА № 906046.

Відповідно до змісту Постанови позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кодексом України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. Як зазначено в Постанові, ОСОБА_1 «29.06.2021 р. керував автобусом ВАЗ А079.19, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався за маршрутом «Селідове-Покровськ», на вітровому склі якого були сколи та тріщини в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649.2010, п. 31.4.7.в ПДР».

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою та зазначив, що наявність тріщин на вітровому склі ТЗ не забороняє його експлуатацію, що виключа притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду надійшли.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У ч. 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи зі змісту правових норм ст. 251 КУпАП і ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Відповідачем не надані належні та допустимі докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, - доказів про те, що водієм ОСОБА_1 не дотримані вимоги п п. 6.8.5 ДСТУ 3649.2010, п. 31.4.7.в ПДР. Зміст оскаржуваної постанови не містить посилань на те, що обставини, викладені в ній, були зафіксовані на будь-які технічні прилади. Вказана постанова про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому повинне передувати фіксування цього правопорушення.

На думку суду, позивачем надано суду достатніх доказів, якими підтверджується протиправність оскаржуваної постанови, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Тому постанову Серія БАА № 906046 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором ВРПП Покровського РУН УПП в Донецькій області, старшим лейтенантом поліції Ланчинським Володимиром Миколайовичем, за ч. 2 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 139 КАС України із відповідача Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 454 гривень судового збору.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

За вимогами ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правчину допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Крім того, матеріали справи не містять квитанції про сплату саме позивачем витрат на правову допомогу.

Зважаючи на вказані положення ст. 134 КАСУ, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки понесення вказаних витрат не підтверджено позивачем належними доказами.

Керуючись ст.ст. 251 і 289 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 6-13, 72, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 і 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову Серія БАА № 906046 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складену інспектором ВРПП Покровського РУН УПП в Донецькій області, старшим лейтенантом поліції Ланчинським Володимиром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути із Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 454 грн. судового збору.

В задоволенні витрат на правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Ліпчанський