Справа № 810/3270/16
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

м. Київ

справа № 810/3270/16

касаційне провадження № К/9901/31784/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 (суддя - Горобцова Я.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017 (головуючий суддя - Собків Я.М., судді - Вівдиченко Т.Р., Лічевецький І.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (далі у тексті - ТОВ «СлаВа», Товариство) до Головного управління ДФС у Київській області (далі у тексті - ГУ ДФС у Київській області, Управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СлаВа» звернулося до адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Київські області, у якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Київські області, що полягає у нерозгляді по суті наданих ТОВ «СлаВа» 27.09.2016 письмових заперечень від 26.09.2016 вих №187/Д на Акт від 16.09.2016 №113/10-36-14-04/31292488 про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016; зобов`язати Головне управління ДФС у Київські області розглянути по суті надані 27.09.2016 ТОВ «СлаВа» письмові заперечення від 26.09.2016 вих №187/Д на Акт від 16.09.2016 №113/10-36-14-04/31292488 про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (код за ) з питань дотримання вимог податного законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 п 30.06.2016.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 16.09.2016 складено Акт №113/10-36-14/3122488 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «СлаВа» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016», який Товариством отримано 20.09.2016. 27.09.2016 ТОВ «СлаВа» подало заперечення з вихідним номером від 26.09.2016 №187/Д на вказаний Акт перевірки, які посадовими особами відповідача розглянуті не були з огляду на пропуск п`ятиденного строку подання таких заперечень. На думку позивача, ним не пропущено строк подання заперечень на Акт перевірки, встановлений п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

Свої заперечення на позов відповідач обґрунтовував тим, що відповідно до п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України (далі у тексті - ПК України, у редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) платники мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Враховуючи те, що позивач отримав Акт перевірки 20.09.2016 останнім днем для подачі заперечень на Акт перевірки, на думку відповідача, було 26.09.2016. З огляду на те, що заперечення на акт перевірки ТОВ «СлаВа» подані із пропуском вказано строку, відповідачем вони залишені без розгляду.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 29.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017, позов ТОВ «СлаВа» задовольнив: визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Київські області, що полягає у не розгляді по суті наданих ТОВ «СлаВа» 27.09.2016 письмових заперечень від 26.09.2016 №187/Д на Акт від 16.09.2016 №113/10-36-14-04/31292488 про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016; зобов`язав Головне управління ДФС у Київські області розглянути по суті надані 27.09.2016 ТОВ «СлаВа» письмові заперечення вих. №187/Д від 26.09.2016 на Акт №113/10-36-14-04/31292488 від 16.09.2016 про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (код за ) з питань дотримання вимог податного законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 п 30.06.2016.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач, надіславши листом заперечення на акт перевірки, не пропустив передбачений пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України строк їх подачі до контролюючого органу. Крім того, суди зауважили, що дії щодо залишення заперечень на акт перевірки без розгляду відповідають критерію юридичної значимості, а отже можуть бути оскаржені до суду та за наслідками розгляду та вирішення справи по суті, можуть бути визнані протиправними.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Управління подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

На обґрунтування касаційної скарги, відповідач посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: заперечення на Акт перевірки подані позивачем із порушення термінів, встановлених для надання заперечення (п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України), оскільки відповідно до положень пункту 103.6. статті 103 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, зважаючи на що, відповідач вважає останнім днем на подачу заперечення на Акт від 16.09.2016 № 113/10-36-14-04/31292488 було 26.09.2016.

Вказані доводи касаційних скарг є аналогічними тим, які були викладені відповідачем у відзивах на позовну заяву та в апеляційній скарзі.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 03.07.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи з суду першої інстанції.

Позивач процесуальним правом подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає її розгляду.

01.03.2018 справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.07.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи з суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.03.2023 призначив справу до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні на 28.03.2023.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких мотивів.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ГУ ДФС у Київській області проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016 за результатами якої складено Акт №113/10-36-14-04/31292488 від 16.09.2016 (далі у тексті - Акт).

Вказаний Акт отримано позивачем 20.09.2016, що не заперечується сторонами.

Також сторонами не заперечується, що 27.09.2016 за вих. №187/Д ТОВ «СлаВа» направило на адресу ГУ ДФС у Київській області заперечення від 26.09.2016 на Акт від 16.09.2016№113/10-36-14-04/31292488 про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, які отримані відповідачем 05.10.2016 №7404/10.

Листом від 07.10.2016 за вих. №2334/10/10-36-14-04 «Про розгляд заперечення до акту перевірки від 16.09.2016 №113/10-36-14-04/31292488» вказані заперечення залишені без розгляду з огляду на те, що подані позивачем з порушення термінів, встановлених для надання заперечення (п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду із даним позовом та розгляду справи судами попередніх інстанцій) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 Податкового кодексу України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки позивачем отримано 20.09.2016. Таким чином, перебіг встановленого пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України строку подання заперечень на акт перевірки розпочався 21.09.2016 та становив 5 робочих днів, тобто закінчився 27.09.2016, оскільки два робочі дні з п`яти робочих днів встановлених вказаною вище нормою припадали на вихідні дні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що позивач, надіславши 27.09.2016 листом заперечення на акт перевірки, не пропустив передбачений пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України строк їх подачі до контролюючого органу, а тому рішення ГУ ДФС у Київській області про залишення без розгляду заперечень на Акт перевірки, оформлене листом від 07.10.2016 №2334/10/10-36-14-04 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи касаційної скарги ГУ ДФС у Київській області не спростовують правильність доводів, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильними.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга ГУ ДФС у Київський області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017 - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 15.12.2017) суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

З огляду на те, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 03.07.2017 зупинив виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017 у справі № 810/3270/16 у частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання розглянути по суті письмові заперечення, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень поновлює їх виконання.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359, ч.3 ст. 375 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017 - без змін.

Поновити виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2016 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017 у справі № 810/3270/16 у частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання розглянути по суті письмові заперечення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева Р.Ф. Ханова В.В. Хохуляк