Справа № 420/23704/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/23704/21
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 31 серпня 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

секретар судового засідання Недашковська Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, про:

визнання протиправним та скасування рішення № 427 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації» за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням, ухвалене П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) відносно заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області ОСОБА_1 ;

визнання протиправним та скасування наказу керівника Одеської обласної прокуратури № 2347к від 20 жовтня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області та органів прокуратури з 29 жовтня 2021 року;

поновлення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в органах прокуратури України на посаді заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області з 30 жовтня 2021 року;

стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дати постановления судового рішення;

зобов`язання Офіс Генерального прокурора визначити відповідну кадрову комісію та призначити додатковий день (день, час, місце) для повторного складання ОСОБА_1 іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

стягнення з Одеської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати;

допущенім до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ прокурора Херсонської області від 20.10.2021р. №2347к, яким її звільнено з посади та з органів прокуратури на підставі рішення про неуспішне проходження атестації (пп.2 п.19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 р. № 113-ІХ ), є незаконним. Наголошуючи на відсутності доказів неуспішного проходження атестації, позивачка вказувала про наявність попереднього рішення кадрової комісії, оформлене протоколом від 23.11.2020р. №. №13, яким було задоволено її заяву та вирішено призначити нову дату для складання іспиту. Окремо, позивачка зазначала, що комп`ютерна техніка не відповідала вимогам особи, яка забезпечувала проходження 2 етапу атестації. У позивача наявні сумніви в об`єктивності та незалежності голови П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих). Відсутній факт реорганізації або ліквідації органу прокуратури, в якому працював позивач.

Відповідачі проти позову заперечували мотивуючи правомірністю та законністю прийнятого рішення з тих підстав, що позивачка не пройшла атестацію, що є самостійною підставою для звільнення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 427 від 13 вересня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації» ухвалене П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) відносно заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Одеської обласної прокуратури № 2347к від 20 жовтня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області та органів прокуратури з 29 жовтня 2021 року.

Поновлено ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в органах прокуратури України на посаді заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області з 30 жовтня 2021 року.

Стягнуто з Одеської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 30 жовтня 2021 року по день ухвалення судового рішення, 31 серпня 2022 року, у розмірі 143 180,46 грн. (сто сорок три тисячі сто вісімдесят гривень сорок шість копійок) з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на роботі та в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 10060,07 грн. (десять тисяч шістдесят гривень сім копійок) з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Також, судом було вирішено питання про стягнення судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Офісом Генерального прокурора та Одеською обласною прокуратурою подано до суду апеляційні скарги, у яких кожен з апелянтів посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, просять скасувати судове рішення та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх скарг, виклавши більшою мірою ідентичні обставини, апелянти зазначають, що атестація є спеціальною процедурою, яка має на меті визначення здатності прокурора здійснювати повноваження в органах прокуратури України за визначеними законом критеріями. За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрала 83 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, у зв`язку із чим її не допущено до проходження наступного етапу атестації. Ці результати відображені у відомості, достовірність яких ОСОБА_1 підтвердила шляхом проставлення власного підпису. Будь-яких зауважень до цієї відомості з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не було зазначено. Відтак, кадровою комісією було обґрунтовано прийнято рішення про неуспішне проходження атестації, наявність якого в силу приписів з пп. 2 п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України №113-ІХ, є самостійною підставою для звільнення згідно з п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру». Зазначені норми є спеціальними по відношенню до інших нормативно-правових актів, мають імперативний характер та підлягають безумовному виконанню уповноваженими органами та їх посадовими особами. Щодо відсутності рішення кадрової комісії на час проходження атестації про неуспішне її проходження позивачкою, скаржники зауважують, що рішення оформлене протоколом від 23.11.2020р. №13, яким визначено призначити нову дату складання іспиту в тому числі й позивачкою, не було остаточним та приймалось з процедурних питань щодо роботи кадрової комісії. При цьому, суд першої інстанції, на думку апелянтів, залишив поза увагою ту обставину, що новий час та дату складання іспиту комісією не призначено, графік складання іспиту не затверджено, що свідчить про те, що розгляд заяви позивачки першою кадровою комісією не завершено. Отже, судом першої інстанції передчасно взято до уваги зазначений протокол засідання комісії від 23.11.2020р. без врахування первинних документів, на підставі яких його прийнято.

02.01.2023р. від Офісу Генерального прокурора надійшли пояснення по справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходила службу в органах прокуратури та на посаді заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області.

09.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до Генерального прокурора із заявою про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. В заяві ОСОБА_1 зазначила, що з умовами та процедурами проведення атестації, визначеними у Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженому наказом Генерального прокурора, ознайомлена та погоджується.

Відповідно до наказу Генерального прокурора № 422 від 10.09.2020 року, з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) утворено Першу кадрову комісію обласних прокуратур. Наказом Генерального прокурора № 556 від 24.11.2020 року внесено зміни до наказу № 422 від 10.09.2020 року в частині, що стосується складу комісії.

Суд також встановив, що згідно з відомістю про результати тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки від 06.11.2020 року, ОСОБА_1 набрала 83 бали.

Згідно з додатком 2 до протоколу засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від

06.11.2020 року, ОСОБА_1 включено до списку осіб, які 06.11.2020 року не пройшли іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набравши менше 93 балів.

11.11.2020 року та 11.12.2020 року ОСОБА_1 зверталася до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) із заявами про надання можливості повторно здати іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. В обґрунтування заяв позивачка зазначила, що складання нею іспиту було ускладнено суттєвим навантаженням на роботі та відсутність достатнього часу для підготовки у тестуванні, а також, поганим самопочуттям.

Згідно з протоколом засідання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.2020 року, члени комісії вирішили заяву ОСОБА_1 задовольнити, внести її до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; виключити ОСОБА_1 зі списку осіб, які 06.11.2020 року не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; відповідно до п.7 розділу 1 Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички.

16 липня 2021 року виконувачем обов`язків Генерального прокурора видано наказ №236, яким визнано такими, що втратили чинність накази Генерального прокурора, зокрема наказ від 10.09.2020 № 422 «Про створення Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)».

22 липня 2021 року Генеральним прокурором видано наказ № 239 про створення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

Згідно протоколу засідання П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 2 від 18 серпня 2021 року члени П`ятнадцятої кадрової комісії проголосували проти включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1

13.09.2021 року п`ятнадцята кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийняла рішення № 427 «Про неуспішне проходження прокурором атестації».

Згідно з вказаним рішенням, керуючись пунктами 13, 16, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», пунктом 6 розділу І, пунктами 5,6 розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року № 221, враховуючи, що заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області ОСОБА_1 , за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрала 83 бали, що є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту, вона не допускається до етапу проходження співбесіди та припиняє участь в атестації. У зв`язку з цим, комісія вирішила, що заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області ОСОБА_1 , неуспішно пройшла атестацію.

20.10.2021 року керівник Одеської обласної прокуратури, керуючись статтею 11, пунктом 2 частини 2 статті 41 ЗУ «Про прокуратуру», підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», прийняв наказ № 2347к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області та органів прокуратури з 29.10.2021 року.

Не погоджуючись зі своїм звільненням, вважаючи його незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення № 427 від 13.09.2021 року прийнято без урахування чинного протокольного рішення Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23.11.202 року № 13, яким ОСОБА_1 виключено зі списку осіб, які не пройшли іспит та вирішено призначити новий час та дату складання іспиту та без обґрунтування підстав для неврахування вказаного рішення Першої кадрової комісії, у зв`язку із чим прийшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування такого рішення.

Оскільки, юридичним фактом, що зумовлює звільнення позивача на підставі п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру» є виключно настання події зумовленої наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивачем, враховуючи висновок суду про протиправність такого рішення, суд першої інстанції вважав також наявними підстави для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивачки, поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судова колегія вважає висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 правильними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Приписами ч.6 ч. 1 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 222 КЗпП України визначено, що особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

При цьому, згідно з п.14 ст.92 та ст.131-1 Конституції України, організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Тобто, порядок звільнення прокурора з посади визначено спеціальним законодавством, у той час, як трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Правові підстави, порядок призначення та звільнення прокурорів врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (надалі Закон України № 1697-VII, в редакції чинної на момент виникнення правовідносин).

Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена статтею 16 Закону України № 1697-VII, є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 вказаної норми Закону № 1697-VII, прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Згідно статті 4 Закону України № 1697-VII, організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

25.09.2019р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX (надалі Закон України №113-IX), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури та п.21 якого внесено зміни до Закону України №1697.

Позивач станом на день набрання чинності зазначеним вище Законом №113 обіймала посаду заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 Одеської області.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктами 10, 11, 14 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Отже, процедура реформування органів прокуратури розпочата з дня набрання чинності Законом № 113-IX та вищенаведеними нормами цього Закону визначено основну її умову, а саме: проходження прокурорами атестації з метою подальшого несення служби в органах прокуратури.

Пунктом 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону передбачено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

У свою чергу, відповідно до п. 17 розд. ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

За визначенням п.9 розд. ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону, атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Такий Порядок було затверджено наказом Генерального прокурора 03 жовтня 2019 року № 221 (зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 № 336, від 04.02.2020 № 65, від 19.02.2020 № 102) (надалі Порядок № 221).

Так, указаним Порядком визначено, що атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

У відповідності до пунктів 2, 4 Порядку № 221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями прозоро та публічно у присутності прокурора, який проходить атестацію.

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Відповідно до п. 6 розділу І Порядку № 221 атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Пунктом 5 розділу IІ Порядку № 221 визначено, що прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Як передбачено п.7- п.9 розділу І Порядку №221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Під час проведення атестації Комісія вирішує питання відповідності прокурора здійснювати свої повноваження, а тому така особа повинна підтвердити свою відповідність за певними критеріями та відповідними показниками у тій послідовності, яку встановила Комісія.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

Відповідно до п. 1 ч. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови, зокрема наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Слід також зазначити, що згідно з пунктами 1, 2 розділу V, п. 2 розділу ІІІ, пп. 3-1, 6 розділу V Порядку №221, уповноваженими суб`єктами з питань забезпечення організаційної підготовки до проведення атестації та виконання функцій адміністративно-розпорядчого характеру, координування та узгодження дій під час підготовки і проведення атестації є члени комісії та робоча група відповідної кадрової комісії.

У разі виникнення у прокурора зауважень чи скарг на процедуру проведення атестації він може звернутися до голови або секретаря комісії.

Кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації, незалежно від призначення (переведення) в інший орган прокуратури.

Крім того, згідно з п. 6 розділу ІІ Порядку №221, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, прокурор, який за результатами складання іспиту набрав меншу кількість балів ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством.

Наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 р. № 233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій (далі - Порядок № 233), згідно якого комісії забезпечують в тому числі проведення атестації прокурорів та слідчих Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів та слідчих Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур, тощо.

Під час своєї діяльності комісії здійснюють повноваження, визначені Законом України "Про прокуратуру", розділом ІІ «Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", цим Порядком та іншими нормативними актами.

Вимогами пункту 12 Порядку № 233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії.

Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Рішення і протоколи комісії підписуються всіма присутніми членами комісії. У разі відмови члена комісії підписати рішення або протокол, у такому рішенні або протоколі робиться відповідна відмітка (пункт 13 Порядку № 233).

Виходячи з встановлених обставин справи, позивачка у відповідності до приписів Закону №113 звернулась до Генерального прокурора із заявою про переведення до окружної прокуратури, в якій зазначила про намір пройти атестацію, надала згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації.

Згідно матеріалів справи, наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 р. № 422 було створено Першу кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 06.11.2020р. складала іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації), за результатами якого набрала 83 бали, що з урахуванням наказу в.о. Генерального прокурора №474 від 07.10.2020 є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту.

Даний результат тестування позивача зафіксований у відповідній відомості, в якій позивачем власноруч поставлено підпис, тим самим підтвердивши їх достовірність. У примітках жодної інформації не зазначено.

06.11.2020р. відбулось засідання Першої кадрової комісії, оформлене протоколом №11 від 06.11.2020р., на якому складено список прокурорів, які 06.11.2020р. не пройшли іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набравши менше 93 балів, до якого згідно з додатком №2 до протоколу №11 від 06.11.2020р., внесено також ОСОБА_1 з результатом складеного іспиту у 83 бали (том 2 а.с. 50-52).

Однак, рішення про неуспішне проходження атестації членами кадрової комісії прийнято не було.

З наведеного слідує, що члени Першої кадрової комісії, яка безпосередньо проводила атестацію позивача, не дійшли висновку про недопущення ОСОБА_1 до співбесіди і при цьому не прийняли рішення про неуспішне проходження ним атестації.

Разом з цим, в подальшому 11.11.2020р. позивач звернулась до голови Першої кадрової комісії з заявою про повторне складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, в обґрунтування якої зазначила про те, що складання нею іспиту було ускладнено суттєвим навантаженням на роботі та відсутність достатнього часу для підготовки у тестуванні, а також поганим самопочуттям.

23.11.2020р. відбулось засідання Першої кадрової комісії, оформлене протоколом №13, на якому розглядались в тому числі заяви щодо можливості повторного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (2 етапу).

Згідно вказаного протоколу, за результатами розгляду заяв та вивчення доводів заявників, в тому числі ОСОБА_1 , конкретних обставини, які істотно вплинули на результатами складання іспиту та додані документи у їх сукупності, кадрова комісія фактично дійшла висновку про наявність поважних причин, які вплинули на перебіг і результат складання іспиту, та вирішила: заяви, в тому числі ОСОБА_1 задовольнити; внести їх до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; виключити указаних прокурорів, серед яких в тому числі ОСОБА_1 зі списку осіб, які не пройшли іспит; призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (том 2 а.с. 54).

Однак, в подальшому, наказом Генерального прокурора від 22.07.2021р. №239 визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020р. №422.

Наказом Генерального прокурора від 16.07.2021р. №239 створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

18.08.2021р. відбулось засідання П`ятнадцятої кадрової комісії, оформлене протоколом №2 на якому вирішено не включати позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, оскільки позивач згідно з матеріалами атестації завершила тестування, під час тестування до робочої групи та до членів кадрової комісії не зверталась, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин не складались, тощо.

13.09.2021р. на засіданні П`ятнадцятої кадрової комісії, оформленому протоколом №11, за результатами розгляду матеріалів атестації прокурорів, в тому числі позивачки, протоколів попередніх кадрових комісій, серед яких також протокол №11 від 06.11.2020р. Першої кадрової комісії, заяв прокурорів, які набрали за результатами тестування на загальні здібності та навички менше прохідного балу, було сформовано перелік прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), які за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яке відбувалось 02.11.2020-09.11.2020. набрали менше прохідного балу (93 бали) і неуспішно пройшли атестацію.

Також, 13.09.2021р. П`ятнадцятою кадровою комісією прийнято рішення №427 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» щодо позивачки.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо правомірності прийнятого рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ані Закон №113-ІХ, ані Порядок №221 чи Порядок №233, не наділяють кадрову комісію повноваженнями за тими ж самими обставинами ревізувати (переглядати) власне рішення або рішення іншої (попередньої) кадрової комісії щодо призначення прокурору нового часу (дати) складання відповідного іспиту зокрема у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, як і не передбачають вчинення кадровою комісією повторно дій щодо визначення підстав для призначення нового часу (дати) складання іспиту (у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки), а також не передбачають і права комісії або дій по вирішенню питання, чи включати до графіку складання іспитів прокурора, щодо якого вже прийнято рішення про призначення йому нової дати та часу складання іспиту, про що внести зміни до графіку складання іспиту (як у даному випадку було прийнято Першою кадровою комісією).

В свою чергу, наведеними вище нормативними актами передбачено єдиний спосіб поведінки відповідача у разі прийняття рішення про призначення нового(ої) часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту, а саме, включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Відтак, виходячи з встановлених обставин цієї справи, колегія суддів вважає, що єдиним можливим правомірним варіантом дій П`ятнадцятої кадрової комісії було прийняття рішення про включення позивача (на підставі рішення Першої кадрової комісії, яке оформлене протоколом засідання від 06 листопада 2020 року №11) до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Доводи апелянтів про те, що Першою кадровою комісією приймалося процедурне, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) та про призначення нового часу (дати) складання цього іспиту без визначення конкретної дати, а рішення про успішне чи неуспішне проходження атестації позивачем не було прийнято, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вірно виснував суд першої інстанції у своєму рішенні, відповідна кадрова комісія (Перша) яка безпосередньо проводила атестацію позивача, на своєму засіданні, проведеному та оформленому у встановленому законом порядку, встановила існування певних факторів, що вплинули на об`єктивну оцінку загальних здібностей та навичок позивача, та визнала за необхідне призначити йому новий час та дату складання іспиту, про що внести зміни до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Це рішення Першої кадрової комісії, оформлене протоколом від 06.11.2020р. №11, є чинним, ніким не скасовано, викладені у цьому рішенні обставини спростовані не були, тому обов`язком П`ятнадцятої кадрової комісії в даному випадку було визначення нового часу та дати складання позивачем іспиту.

До того ж, колегія суддів зауважує, що таке рішення Першої кадрової комісії не є предметом розгляду у межах даної справи, та колегія суддів не вбачає наявними підстави для надання йому оцінки у контексті правомірності його прийняття.

Відтак, оскільки нормами Порядку № 221 не встановлено право однієї кадрової комісії повторно приймати рішення з питання, що вже було вирішено іншою кадровою комісією, тому суд першої інстанції вірно визнав, що ОСОБА_1 у спірних правовідносинах, мала законні очікування щодо визначення їй нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що виходячи з правових позицій Великої Палати Верховного Суду, елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, має характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля (постанови від 28.02.2018 у справі №800/284/17; від 22.05.2018 у справі №800/474/16 (П/9901/197/18); від 07.11.2018 у справі №214/2435/17; від 12.12.2018 у справі № 703/1181/16-ц; від 03.07.2019 у справі №127/2209/18).

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 917/1503/17.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Рисовський проти України», підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, надані П`ятнадцятій комісії повноваження в даному випадку мали були використані для забезпечення позивачу можливості повторного проходження відповідного етапу атестації, проте дії членів комісії не були спрямовані на досягнення цієї мети, адже приймаючи Рішення, оформлене протоколом протокол від 18.08.2021 №9, про відмову у включенні ОСОБА_1 до графіку проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки всупереч рішенню Першої кадрової комісії, оформлене протоколом від 06.11.2020 №11, діяла непослідовно, тобто, з порушенням принципів належного урядування та юридичної визначеності, оскільки повторно розглянула заяву позивачки, яка вже була розглянута та вирішена першою кадровою комісією та рішення за результатом такого розгляду було чинним.

В свою чергу, неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків не повинно тягти за собою покладення на фізичних чи юридичних осіб несприятливих наслідків.

Колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апелянта щодо неврахування судом першої інстанції при прийнятті рішення положення пункту 7 розділу І Порядку №221, відповідно до якого, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється, оскільки, з огляду на зміст рішення Першої кадрової комісії від 06.11.2020 (протокол №11) ОСОБА_1 вважається такою, що не завершила проходження другого етапу атестації.

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, відповідачами не доведено відповідності прийнятого П`ятнадцятою кадровою комісією рішення і вимогам щодо обґрунтованості, безсторонності, добросовісності, розсудливості, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Також, колегія суддів відхиляє посилання апелянтів на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 21.09.2021 у справі №160/6204/20, від 29.09.2021 у справі №440/2682/20, від 06.10.2021р. у справі №520/5064/2020 та ін., оскільки, обставини у зазначених справах істотно відрізняються від обставин у цій справі. Зокрема, у розглянутих Верховним Судом справах, на відміну від цієї, кадрові комісії не приймали рішень про виключення прокурора зі списку осіб, які не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, та про призначення прокурору нової дати складання такого іспиту, про що внести зміни до відповідних графіків. Саме наявність чинного рішення кадрової комісії про виключення позивача зі списку осіб, які не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, та про призначення йому нової дати складання такого іспиту, є основною підставою даного адміністративного позову, зазначеної підстави позову у вказаних вище справах, розглянутих Верховним Судом, не було.

Що стосується правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.11.2022 у справі №600/6322/21-а, постанову від 22.12.2022 у справі №140/12386/21 колегія суддів вважає що такі не підлягають застосуванню до даних правовідносин, оскільки, дані судові рішення прийнято Верховним Судом за відмінних обставин справи, крім того, зазначені справа не є зразковими.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №427 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» є передчасним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та правомірно задоволено судом першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції ґрунтовно відхилив доводи позивача щодо відсутності факту реорганізації або ліквідації органу прокуратури, в якому працювала ОСОБА_2 , позаяк юридичним фактом, що зумовлює звільнення позивача на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» є не завершення процесу ліквідації, реорганізації чи процедури скорочення чисельності прокурорів органу прокуратури, а виключно настання події зумовленою наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивачем.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Оскільки, оскаржуваний наказ керівника Одеської обласної прокуратури №2347к від 20.10.2021р. про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 Одеської області та органів прокуратури прийнятий на підставі рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №427, судом першої інстанції, також, правомірно задоволено позовні вимоги і в частині визнання протиправним та скасування цього наказу, поновлення позивачки в органах прокуратури на посаді заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 Одеської області, що узгоджується з приписами ст.235 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Що стосується доводів про невірний обрахунок середнього заробітку, колегії суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Як визначено окремими положеннями п.п.2, 3, 5 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Отже, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до довідки від 16.12.2021 року № 21-356, виданої Одеською обласною прокуратурою, середньомісячна заробітна плата позивача за останні два календарні місяці перед звільненням склала 10060,07 грн. Сума середньоденної заробітної плати складає 467,91 грн.

Згідно з розрахунком норми тривалості робочого часу кількість календарних днів у період з 30.10.2021 року (день звільнення позивача) по 31 серпня 2022 року (день ухвалення рішення) час вимушеного прогулу складає 306 днів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 143 180,46 грн. (306 днів х 467,91 грн.) з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

При цьому, враховуючи приписи п.п. 2-3 ч.1 ст.371 КАС України, суд першої інстанції також вважав за можливе допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури України на посаді заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 Одеської області з 30 жовтня 2021 року та в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 10060,07 грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі у даній справі не доведи правомірності прийнятих рішень стосовно звільнення позивачки.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

В апеляційних скаргах відсутні доводи у спростування обрахунків суду першої інстанції суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень та враховує, що у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі № 420/23704/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 03 квітня 2023 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.