Справа № 380/5812/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5812/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк В.Я. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним дій, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року та проведення перерахунку з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №С/2900 від 06.08.2021 року, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з основним розміром 70%;

зобов`язати здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №С/2900 від 06.08.2021 року, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у розмірі 90% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

В практиці Верховного Суду, а саме в постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19, сформовано наступні висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах., зокрема щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії.

Так, у згаданому рішенні зазначено наступне.

«1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

…

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

В матеріалах справи наявний перерахунок пенсії позивача з 01.04.2018 року, в якому було зменшено відсоткове значення пенсії до 70%, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення його права на пенсію, проте до суду за захистом свої прав, свобод чи інтересів звернувся 15.03.2023 року (конверт, в якому надійшла позовна заява з додатками), тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Окрім того, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачем на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі №380/23212/21 з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення було здійснено перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії , однак, її розмір вже становив 70% грошового забезпечення, як це зазначено в перерахунку пенсії з 01.04.2018 року, та з чим він не погодився, що також вказує на те, що позивач звернувся до суду за захистом свої прав з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, представником позивача було також подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Розглядаючи питання поважності пропуску строку звернення в межах аргументів наведених представником позивача суд зазначає таке.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Як вже зазначено вище представник позивача, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року, якою залишено без змін постанову Верховного Суду від 04.02.2019 року про визнання протиправними дій щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії, а також на постанову Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі №520/11178/20. Стверджує, що визначення дати перебігу процесуального строку з 01.01.2018 року свідчить про об`єктивну неможливість позивача звертатись до суду за захистом свого права у 2018 році. Зазначає, що весь час поведінка позивача була активною щодо захисту свого права. Посилається на введення воєнного стану на території України як на підставу для поновлення процесуальних строків.

Однак, представник позивача не зазначила яка дата на її думку пов`язується із днем, коли позивач дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів.

Крім того, неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом, а тому не можуть вважатись поважними.

Щодо посилань представника позивача на введення воєнного стану на території України.

24.02.2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Відповідна позиція узгоджується також із рекомендаціями Верховного Суду, оприлюдненими на офіційній сторінці Суду.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Суддя звертає увагу, що у відповідності до положень статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» суди Львівської області не призупиняли своєї діяльності та продовжували здійснювати правосуддя.

Відтак, сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадження такого не може вважатись поважною причиною для поновлення цих строків.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що представником позивача не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли позивачу звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які представник позивача посилається у своїй заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, представнику позивача необхідно подати нову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із позовної заяви, представник позивача посилається на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі №380/23212/21, яким відповідача було зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки.

Даним рішенням підтверджуються обставини викладені в позовній заяві.

Однак, в порушення вимог наведеної норми, такого рішення до позову не надано.

За правилами ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представник позивача, посилаючись на приписи ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вважає, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Однак, суддя не враховує вказані доводи позивача, з огляду на наступне.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У ст.12 Закону України від 22.10.1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №№3551-XII), який регулює правовий статус ветеранів війни, до яких, зокрема, належать учасники бойових дій, закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту.

Частиною другою ст.22 вказаного Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Отже, учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

При цьому, для правильного застосування п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суддя має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19, від 12.02.2020 року №545/1149/17, а також у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 року у справі №701/589/22.

Як видно з матеріалів позовної заяви, предметом спору у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки у розмірі 90% грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

Тобто вказані вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, а стосується реалізації ним інших соціальних прав, набутих як колишнім військовослужбовцем.

Відтак, суддя приходить висновку, що позивач у цій справі повинен сплачувати судовий збір за подання позовної заяви на загальних підставах.

Відповідно до підп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки даний адміністративний позов містить дві вимоги немайнового характер, за його подання позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. (по 1073,60 грн. за кожну вимогу).

Крім того, слід зауважити, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Львівського окружного адміністративного суду є загальнодоступною та оприлюднена на офіційних веб-сайтах Львівського окружного адміністративного суду і Судова влада України.

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої, у відповідності до ч.1 ст.169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 169, 171, 242, 248 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом подання нової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого; долучення до позовної заяви належним чином засвідченої копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року у справі №380/23212/21 для суду та відповідача, документу про сплату судового збору у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.Я.Мартинюк