Справа № 340/274/23
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/274/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» (вул. Попова, 9, корп. 1, кв. 100, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25031, );

до відповідача-1: Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, (вул. В. Перспективна, б. 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, )

до відповідача-2: Державна податкова служба України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області № 40409 від 16.11.2022 про відповідність ТОВ «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №7896696/43318315, №7896698/43318315, №7896697/43318315 від 20 грудня 2022 року про відмову у реєстрації податкових накладних №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022 датами їх подання на реєстрацію.

- стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості прийнято відповідачем без належного мотивування, фактично єдиною підставою для віднесення позивача до категорії ризикових є взаємовідносини з іншим суб`єктом господарювання, який податковим органом також віднесений до категорії ризикових, що, на думку позивача, порушує принцип індивідуальності юридичної відповідальності. Позивач зазначає, що відповідачем повністю проігноровано усі надані ним пояснення та документи, які, на думку позивача, свідчать про помилковість віднесення позивача до категорії ризикових.

Крім цього, позивач зазначає, що рішення відповідача-1 №7896696/43318315, №7896698/43318315, №7896697/43318315 від 20 грудня 2022 року про відмову у реєстрації податкових накладних №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022 є необґрунтованими та протиправними, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, реєстрацію яких було зупинено, а відмова у реєстрації зазначених податкових накладних обумовлена, на думку позивача, виключно безпідставним віднесенням підприємства до категорії ризикових.

Ухвалою суду від 26.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено порядок та строки вчинення процесуальних дій (т. 1 а.с. 215).

Від відповідачів на адресу суду 14.02.2023 надійшли відзиви на позовну заяву, зі змісту яких вбачається, що відповідачі позов не визнають, просять суд відмовити у його задоволенні та в обґрунтування своєї позиції зазначають, що спірне рішення щодо включення позивача до переліку ризикових платників відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості, затверджених постановою КМ №1165 від 11.12.2019, прийнято у зв`язку з тим, що згідно відомостей інформаційно-аналітичних систем ДПС України, зазначений суб`єкт господарювання приймає участь у ймовірних схемах формування, використання та розповсюдження ризикового податкового кредиту.

Зокрема, відповідачами зазначено, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ «СЕТТІ ГРУП», якого внесено до переліку ризикових підприємств.

З приводу відмови у реєстрації податкових накладних, відповідачі зазначили, що за результатами розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій (з урахуванням отриманих документів) Комісією прийнято рішення про відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з причини відсутності копій повного пакету документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 та п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520.

Відповідачами зазначено, що позивачем не надано усіх необхідних документів на підтвердження реальності здійснених господарських операцій, а саме: не зазначено, які саме роботи виконувались позивачем, яка чисельність працівників необхідна для виконання таких робіт, не надано документів, які б підтверджували придбання позивачем матеріалів, необхідних для виконання робіт на користь ТОВ «Анега-Плюс» та ТОВ «ТАС Агро-Захід», тощо.

Отже, на думку відповідача, спірні рішення прийнято обґрунтовано, вони є правомірними та скасуванню не підлягають (т. 1 а.с. 221-232, 237-239, 242-246).

До суду 28.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позову а доводи, наведені у відзивах, вважає безпідставними та такими, що не спростовують позовних вимог. Наголошує, що спірні податкові накладні складені за правилом «першої події» - зарахування коштів на банківський рахунок, та вказана подія належним чином підтверджена позивачем наданими документами. Зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеню ризиків не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу, що неодноразово відображалось у практиці Верховного Суду, зокрема у постанові від 18.02.2020 у справі 360/1776/19 (т. 2 а.с. 18-22).

Від відповідача-1 23.02.2023 надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких відповідач-1 наголошує, що взаємовідносини позивача з контрагентом ТОВ «СЕТТІ ГРУП», якого раніше вже віднесено до категорії ризикових, відбувались за певною «схемою», яку відповідач-1 надає для долучення до матеріалів справи. Також відповідач-1 зазначає, що позивачем до позову надано набагато більше документів, а ніж до відповідних Повідомлень, які були предметом дослідження податкового органу під час ухвалення спірних рішень (т. 2 а.с. 7-8).

28.02.2023 від позивача до суду надійшло заперечення на додаткові пояснення, у яких позивачем наголошується, що ним не надано до суду жодного доказу, який не надавався на розгляд Комісії під час прийняття нею спірних рішень. Крім цього, зазначається, що надані відповідачем-1 «схеми придбання/реалізації продукції…», як і будь-які інші докази, які не були покладені в основу оскаржуваних рішень, не можуть бути використані суб`єктом владних повноважень в силу ч. 2 ст. 77 КАС України під час судового розгляду справи. Також позивач зазначає, що у порушення ч. 9 ст. 79 КАС України ним не отримано копії доказів, наданих відповідачем-1 до суду (т. 2 а.с. 25-27).

Від відповідача-1 до суду 20.03.2023 надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких відповідач-1 зазначає про неможливість виконання ТОВ «СЕТТІ ГРУП» будівельних робіт на користь позивача через те, що вказане підприємство не отримувало дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а отже, на думку відповідача-1, пояснення позивача щодо залучення ТОВ «СЕТТІ ГРУП» у якості субпідрядника не мають під собою відповідного підґрунтя (т. 2 а.с. 30). Відповідач-1 до зазначених пояснень долучив копії відповідей підрозділів Державної служби України з питань праці (т. 2 а.с. 31-40).

Інших заяв по суті справи та/або додаткових пояснень до суду від сторін не надходило.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ «Центральноукраїнська будівельна компанія» зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.10.2019 та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Основним видом діяльності є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (т. 1 а.с. 25-26).

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість (т. 1 а.с. 28).

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області № 35696 від 03.10.2022 позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою такого рішення у відповідній його графі зазначено наступне: «Згідно відомостей інформаційно-аналітичних систем ДПС України, суб`єкт господарювання приймає участь у ймовірних схемах формування та використання ризикового податкового кредиту. Наявна податкова інформація щодо ризикових операцій за ланцюгами руху ПДВ контрагентів: ТОВ «СЕТТІ ГРУП» (43259826) включений до переліку ризикових територіальним органом податкової служби за місцем реєстрації СГД, згідно постанови КМ України від 11.12.2019 №1165» (т. 1 а.с.55).

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, позивачем 07.11.2022 за №1 було направлено до податкового органу Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, до якого було додано пояснення та документи щодо власної матеріальної бази, основних засобів, штату працівників, бухгалтерської звітності, тощо (т. 1 а.с. 56-140).

Водночас, рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області № 40409 від 16.11.2022 року, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 07.11.2022 №1, позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підстава зазначеного спірного рішення у відповідній графі викладена наступним чином: «Згідно відомостей інформаційно-аналітичних систем ДПС України, суб`єкт господарювання приймає участь у ймовірних схемах формування та використання ризикового податкового кредиту. Наявна податкова інформація щодо ризикових операцій за ланцюгами руху ПДВ контрагентів: ТОВ «СЕТТІ ГРУП» (43259826) включений до переліку ризикових територіальним органом податкової служби за місцем реєстрації СГД, згідно постанови КМ України від 11.12.2019 №1165» (т. 1 а.с.141).

Також судом встановлено, що 09.09.2022 між позивачем (Виконавець) та ТОВ «ТАС Агро Захід» (Замовник) укладено договір надання послуг/виконання робіт №00004, предметом якого відповідно до розділу 1 є демонтаж та монтаж металевих комплектів, зазначених у додатках до договору (т. 1 а.с. 182-186). Згідно додатків до вказаного договору №1/1 та 1/2, сторонами узгоджено об`єкт та місце проведення монтажних робіт, обсяг та вартість таких робіт (т. 1 а.с. 187-188).

Крім цього, 01.11.2022 між позивачем (Виконавець) та ТОВ «Анега-Плюс» (Замовник) укладено договір надання послуг/виконання робіт №007, предметом якого відповідно до розділу 1 є виготовлення металоконструкцій за індивідуальним проектом, зазначеним в додатку до договору (т. 1 а.с. 191-192). Згідно додатку до вказаного договору №1, сторонами узгоджено об`єкт та місце проведення робіт з виготовлення металоконструкцій, обсяг та вартість таких робіт (т. 1 а.с. 193).

На виконання умов зазначених договорів, позивачем 22.09.2022 отримано кошти від ТОВ «ТАС Агро Захід» у розмірі 2150515,20 грн. (аванс 80% вартості виконання робіт) на виконання вимог договору №00004 від 09.09.2022 (т. 1 а.с. 190), 02.11.2022 отримано кошти від ТОВ «Анега-Плюс» у розмірі 406656,00 грн. (передплата) на виконання вимог договору №007 від 01.11.2022 (т. 1 а.с. 195), та 25.11.2022 від ТОВ «Анега-Плюс» отримано кошти (доплата) у розмірі 101664,00 грн. на виконання вимог договору №007 від 01.11.2022 (т. 1 а.с. 197).

За наслідком отримання коштів позивачем складено податкові накладні №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022 (т. 1 а.с. 142, 144, 146).

Реєстрація вищевказаних податкових накладних була зупинена податковим органом.

Відповідно до квитанцій про прийняття вищевказаних податкових накладних, податковим органом зазначено «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». Підставою для зупинення реєстрації вказаних податкових накладних вказано «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (т. 1 а.с. 143, 145, 147).

На виконання пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, позивачем 17.12.2022 було направлено до податкового органу Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, №3 щодо податкової накладної №12 від 22.09.2022, та №4 щодо податкових накладних №13 від 02.11.2022 та №14 від 25.11.2022, до яких було додано документи, які підтверджували реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, за якими позивачем було виписано та направлено на реєстрацію податкові накладні, реєстрацію яких зупинено (т. 1 а.с. 148, 161).

Водночас, за результатами розгляду наданих пояснень та копій документів позивачем через електронний кабінет платника було отримано Рішення, прийняті відповідачем-1, якими відмовлено в реєстрації вказаних податкових накладних, а саме:

- Рішення №7896696/43318315 від 20.12.2022 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №12 від 22.09.2022 (т. 1 а.с. 176);

- Рішення №7896698/43318315 від 20.12.2022 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 02.11.2022 (т. 1 а.с. 177-178);

- Рішення №7896697/43318315 від 20.12.2022 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №14 від 25.11.2022 (т. 1 а.с. 179-180);

Даних про оскарження позивачем зазначених рішень до комісії вищого рівня матеріали справи не містять.

Не погодившись з вказаними рішеннями податкового органу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.

Згідно п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Згідно додатку 4 Порядку № 1165 рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить формулювання рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв.

Пункт 8 критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість передбачає, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно додатку 4 Порядку № 1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку, та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить наступну розшифровку:

- згідно відомостей інформаційно-аналітичних систем ДПС України, суб`єкт господарювання приймає участь у ймовірних схемах формування та використання ризикового податкового кредиту. Наявна податкова інформація щодо ризикових операцій за ланцюгами руху ПДВ контрагентів: ТОВ «СЕТТІ ГРУП» (43259826) включений до переліку ризикових територіальним органом податкової служби за місцем реєстрації СГД, згідно постанови КМ України від 11.12.2019 №1165.

Відповідно до п. 26, 27 Порядку № 1165 комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном. Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Згідно п. 40, 42, 43, 44, 45, 46 Порядку № 1165 засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС. Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років. Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідач, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду підстави, за яких вона дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Окрім того, незважаючи на те, що затверджена Порядком N 1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Водночас, відповідач не зазначив, яка саме податкова інформація в нього була наявна на момент винесення оскаржуваного рішення, про які саме факти вона свідчить, якими процесуальними документами, що мають доказове значення, вона підтверджується.

Так, оскаржуване рішення мотивоване тим, що позивач приймає участь у ймовірних схемах формування та використання ризикового податкового кредиту, що базується на відомостях інформаційно-аналітичних систем ДПС України, проте у чому саме полягають такі відомості, яка саме інформація мається на увазі, коли, яким чином та якими документами вона встановлена та зафіксована, оскаржуване рішення не містить.

Надані до суду відповідачем-1 Схеми придбання/реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) позивачем, контрагентом ТОВ «СЕТТІ ГРУП» та витяг з АІС «Податковий блок» щодо об`єктів оподаткування ТОВ «СЕТТІ ГРУП» (т. 2 а.с. 10-17), згідно їх змісту, складені у 2023 році, тобто після винесення відповідачем-1 оскаржуваного рішення № 40409 від 16.11.2022 про відповідність позивача критеріям ризиковості, тобто не могли бути покладені відповідачем-1 в основу оскаржуваного рішення.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, суд не приймає зазначені докази як належні та допустимі.

За цих же підстав, суд не приймає у якості належних та допустимих доказів листи підрозділів Державної служби України з питань праці (т. 2 а.с. 31-40) щодо неотримання ТОВ «СЕТТІ ГРУП» дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, оскільки такі листи датовані лютим-березнем 2023 року та також не могли бути покладені відповідачем-1 в основу оскаржуваного рішення №40409 від 16.11.2022 про відповідність позивача критеріям ризиковості.

З наданого до суду витягу з протоколу засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській області №47 від 16.11.2022 (т. 1 а.с. 250-251), міститься лише посилання на придбання позивачем послуг у контрагента, включеного до «переліку ризикових платників», проте будь-яких даних про те, які саме операції, вчинені безпосередньо позивачем є ризиковими та чому, вказаний протокол не містить, як і не містить будь-яких даних щодо дослідження чи обговорення членами комісії інформації щодо згаданої схеми формування та використання ризикового податкового кредиту та ролі позивача у ній, з урахуванням наданого позивачем пакету документів та пояснень.

До суду будь-яких документів, які б містили вищезазначену інформацію, також не надано.

Крім цього, відповідачами до суду взагалі не надано протоколу засідання комісії, наслідком якого було прийняття Рішення №35696 від 03.10.2022 щодо визнання позивача таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, що позбавляє суд можливості надання належної оцінки такому рішенню суб`єкта владних повноважень.

Отже з наданих сторонами матеріалів справи суд приходить до висновку, що фактично оскаржуване рішення про відповідність позивача п. 8 Критеріїв ризиковості податковим органом мотивовано виключно одним епізодом взаємовідносин з ТОВ «СЕТТІ ГРУП», яке також віднесено до категорії ризикових, що, на думку суду, порушує принцип індивідуальності юридичної відповідальності.

За таких підстав, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, як і не надано доказів, які б вказували на наявність ознак відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку та його включення до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, зокрема п. 8 Критеріїв.

Крім цього, зі змісту оскаржуваного рішення, наведеного вище протоколу та інших матеріалів справи слідує, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування, що суперечить положенням Порядку № 1165.

Так, пунктами 5-7 Порядку зупинення N 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналіз змісту указаного Порядку свідчить, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

Відповідачем не наведено жодних доказів на користь того, що питання відповідності позивача критеріям ризиковості розглядалось Комісією саме за наслідками подання ним для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, недотримання зазначеної послідовності дій контролюючим органом свідчить про порушення ним п. 5 наведеного Порядку, що у свою чергу вказує на те, що податковий орган у даному випадку діяв не у порядку, визначеному Законом, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення відповідача є протиправними та підлягає скасуванню, з виключенням позивача з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Таким чином, позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Що стосується реєстрації спірних податкових накладних, суд зазначає наступне.

Порядок адміністрування податку на додану вартість встановлений розділом V Податкового кодексу України (надалі ПК України).

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статі 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - Порядок №1246).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1246 після накладення кваліфікованого електронного підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно з пунктом 17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11 грудня 2019 р. N 1165 (на зміну Постанови Кабінету міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117), якою затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

У пункті 5 Порядку № 520 визначений орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав Повідомлення про подання пояснень та копії документів на підтвердження реальності господарських операцій.

Незважаючи на наявні пояснення та копії документів, долучених до пояснень, відповідач прийняв спірні рішення щодо відмови в реєстрації податкових накладних.

Судом встановлено, що підставою для складення спірних податкових накладних слугувало надходження від контрагентів грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. Факт надходження таких коштів у повній мірі підтверджується наданими позивачем документами.

З наявних матеріалів справи вбачається, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02 липня 2019 року у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

При юридичній оцінці рішень про відмову в реєстрації податкових накладних суд враховує, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для їх реєстрації.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

З врахуванням цієї обставини невідповідність вимог контролюючого органу в квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог.

Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком № 520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду відсутність конкретизації вимог контролюючого органу щодо надання документів (чіткий їх перелік), рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідають критерію обґрунтованості, а тому є протиправними.

Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вищенаведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2019 касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28 жовтня 2019 року касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).

При цьому суд наголошує, що під час вирішення даної категорії спорів не підлягають дослідженню та аналізу обставини здійснення господарської операції, її реальність тощо, адже спір стосується виключно дотримання процедури реєстрації ПН в ЄРПН.

Крім цього, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року справа№822/1817/18, від 21 травня 2019 року справа №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року справа №819/330/18.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7896696/43318315, №7896698/43318315, №7896697/43318315 від 20 грудня 2022 року про відмову у реєстрації податкових накладних №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги, в якій позивач просить зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин та враховуючи той факт, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №7896696/43318315, №7896698/43318315, №7896697/43318315 від 20 грудня 2022 року визнано судом протиправними, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, а також абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022, датою їх подання на реєстрацію.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування спірних рішень та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні, в той час як відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, покладений на них обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, не виконали.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 10736,00 грн (т. 1 а.с. 22), вказані суми підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» (вул. Попова, 9, корп. 1, кв. 100, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25031, ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ), Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області № 40409 від 16.11.2022 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» () критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» () з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7896696/43318315, №7896698/43318315, №7896697/43318315 від 20 грудня 2022 року, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних, відповідно, №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №12 від 22.09.2022, №13 від 02.11.2022, №14 від 25.11.2022, які складені ТОВ «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» (), в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судовий збір у сумі 5368,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральноукраїнська Будівельна Компанія» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області судовий збір у сумі 5368,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко