Справа № 120/468/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р. Справа № 120/468/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю

секретаря судового засідання: Зеленської С.Б.

представника позивача: адвоката Огородника В.В.

представника відповідача: Костенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач), яка подана його представником - адвокатом Огородником Володимиром Васильовичем, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі також ГУНП у Вінницькій області, відповідач), за вимогами якої позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16.12.2022 № 1612 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 219 о/с від 16.12.2022 про звільнення ОСОБА_1 , інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" з 16 грудня 2022 року зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області" з 16.12.2022.

Заявлений позов обґрунтований тим, що за результатами проведеного відповідачем службового розслідування наказом керівника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 16.12.2022 за №1261 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ІТТ ГУНП у Вінницькій області" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, яке, на думку відповідача, полягає у тому, що ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, що виразилось у керуванні 11.12.2022 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові виконати законні вимоги поліцейських щодо проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Надалі, на реалізацію цього наказу наступним наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №219 о/с від 16.12.2022 ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

Позивач зазначає, що частиною 3 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що поліцейських, яких в установленому законом порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. А тому, оскільки на час прийняття оспорюваних наказів Вінницьким міським судом Вінницької області позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, то останній вважає, що в цьому випадку притягнення його до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку є неправомірним.

Враховуючи зазначене позивач вважає, що відповідачем не доведено порушення ним службової дисципліни, а відтак накази про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, на його думку, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 24.01.2023 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які усунуті останнім 30.01.2023.

Надалі ухвалою від 03.02.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

21.02.2023 року на адресу суду від ГУ НП у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позову заперечує, вважаючи його безпідставним. Вказує на те, що в ході проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією зібрано достатньо матеріалів, які підтверджують скоєння ОСОБА_1 грубого дисциплінарного проступку, який виразився у відмові ним виконати законну вимогу працівника патрульної поліції та пройти медичний огляд на стан сп`яніння. При цьому відповідач наголошує, що підставою для призначення такого службового розслідування став не факт оформлення відносно позивача адміністративних матеріалів, а вчинення ним дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни та які компрометують звання поліцейського. Так, відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що керування поліцейським транспортним засобом у стані сп`яніння як і відмова від проходження ним медичного огляду є грубим дисциплінарним проступком, що свідчить про низькі морально-ділові якості поліцейського, які суперечать інтересам служби та підривають довіру до нього як до носія влади, що унеможливлює виконання ним своїх обов`язків та є безальтернативною підставою для застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби.

За таких обставин відповідач вважає, що оскільки матеріалами службового розслідування було доведено ті обставини, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним із подальшим проходженням служби в поліції, тому оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення зі служби є співмірними із тяжкістю вчиненого проступку. Таким чином відповідач у позові просить суд відмовити.

Своїм право подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Окрім того, 21.02.2023 від представника ГУНП у Вінницькій області надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін, а також клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем визначеного у ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.03.2023 клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін задоволено та вирішено проводити подальший розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні. Справа була призначена до розгляду на 15.03.2023.

В судовому засіданні 15.03.2023 судом першочергово було поставлено на обговорення учасників справи попереднє клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Однак, з`ясувавши той факт, що звернення позивача з даним адміністративним позовом відбулось в межах місячного строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України (оскаржуваний наказ винесено 16.12.2022, а позов зданий на пошту 16.01.2023), представник відповідача визнала факт безпідставності поданого клопотання та просила його не розглядати. Відповідно, таке клопотання залишається судом без розгляду.

При розгляді справи 15.03.2023 виникла необхідність витребування у відповідача додаткових доказів, у зв`язку з чим в судовому засіданні була оголошена перерва до 29.03.2023.

В ході судового розгляду справи представник позивача адвокат Огородник В.В. повністю підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у їх задоволенні просить суд відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності встановив, що позивач ОСОБА_1 з 16.04.2021 проходив службу в органах Національної поліції України та з 05.04.2022 займав посаду інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області".

Із Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Національної поліції України до ГУНП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що 11.12.2022 екіпажем УПП у Вінницькій області «ЮНКЕР-302» по вул. Максима Шимка, 42А, було зупинено автомобіль марки «LEXUS LS 460», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та складено відносно нього адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про вказану подію відповідачем відповідно до Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, затвердженого наказом НП України від 04.07.2018 № 645, було повідомлено Департамент головної інспекції НП України згідно з інформаційною довідкою від 12.12.2022 № 901/37/01-2022.

12.12.2022 начальником УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції В. Іванцем подано доповідну записку керівництву ГУНП у Вінницькій області та запропоновано призначити службове розслідування у зв`язку з виявленими порушеннями службової дисципліни ОСОБА_2 та вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямим керівниками щодо останнього.

За фактом отриманої інформації та з метою з`ясування усіх обставин можливого вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області від 12.12.2022 № 1638 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію для його проведення. Цим же наказом зобов`язано начальника ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області майора поліції М.Прицюка вжити заходів щодо відсторонення позивача від виконання службових обов`язків.

15.12.2022 начальником ГУ НП у Вінницькій області затверджено висновок за результатами службового розслідування щодо порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .

Зокрема, висновком службового розслідування було встановлено, що 11.12.2022 приблизно о 23:48 екіпажем УПП у Вінницькій області «ЮНКЕР-302» у складі інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП НП України сержанта поліції Волконського Олега Валентиновича, по вул. Максима Шимка, 42А, у м. Вінниці було зупинено автомобіль марки «LEXUS LS 460», н.з. НОМЕР_1 , (власник TOB УЛФ-ФІНАС) під керуванням інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Під час перевірки документів та спілкування із лейтенантом поліції Е. Алекберовим поліцейськими УПП було встановлено, що із салону автомобіля відчутний запах алкоголю, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», або з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». На ці пропозиції лейтенант поліції ОСОБА_4 неодноразово відмовлявся.

У зв`язку з вищевикладеним стосовно лейтенанта поліції Е. Алекберова поліцейськими УПП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266971 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (порушення пункту 2.5 ПДР України, що полягає у відмові від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння).

Під час проведення службового розслідування, 12.12.2022 до УПП направлено запит щодо надання завірених належним чином копій адміністративних матеріалів від 12.12.2022, а саме: адміністративного протоколу серії ДПР18 № 266971 за частиною першою статті 130 КУпАП, відеозаписів з нагрудних відеокамер та інших матеріалів, що стосуються даної події.

Вказані матеріали надійшли до ГУНП у Вінницький області 12.12.2022 згідно листа УПП у Вінницькій області вих. № 34241/41/21-02-2022.

Як зазначено у висновку службового розслідування, на підставі отриманих пояснень від працівників патрульної поліції, переглядом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, вивченням протоколу про адміністративне правопорушення та інших зібраних матеріалів дисциплінарною комісією зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 умисного грубого дисциплінарного проступку, що виразився у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому вказано, що останній замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх проігнорував, тобто своїм вчинком поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в Національній поліції. За таких обставин дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування висловлено пропозицію керівництву про необхідність застосування відносно ОСОБА_1 найсуворішого виду дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.

В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 16.12.2022 № 1261, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 6, 9, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, абзацу 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху України, пунктів 4.1 та 4.2 розділу ІV посадової інструкції до інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції.

Наступним наказом відповідача від 12.12.2022 № 219 о/с у зв`язку з реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення, на підставі п. 6 частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 16 грудня 2022 року.

Вважаючи вказані вище накази відповідача протиправними, а своє звільнення з поліції незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України,) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію", відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року N 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 N 1179, відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року N 893 (надалі - Порядок N 893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень п. 1, 4 розділу V Порядку N 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку N 893).

Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з приписами розділу VI та VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Як встановлено судом та слідує із матеріалів службового розслідування, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення ним дій, сутність яких, за переконанням відповідача, полягає у порушенні службової дисципліни, а саме керуванні транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та невиконання законних вимог поліцейського щодо проходження в установленому законом порядку медичного огляду на встановлення стану сп`яніння.

При цьому, обставини відмови позивача від проходження огляду на стан сп`яніння були виявлені працівниками патрульної поліції, що стало наслідком наступного оформлення на позивача відповідних адміністративних матеріалів протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КАС України.

Найперше, на що наголошує суд та в цілому розділяє твердження відповідача, що питання адміністративної відповідальності позивача не слід ототожнювати з фактом притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позаяк, як уже наголошувалось судом вище, звільнення позивача зі служби згідно оскаржуваного наказу відбулось не за вчинення ним адміністративного проступку, а за порушення службової дисципліни.

Втім, і в першому і в другому випадках суть порушення є одним і тим же відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, однак має різну юридичну кваліфікацію. Зокрема, як адміністративне правопорушення відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння кваліфікується за ч. 1 ст. 130 КУпАП як правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і передбачає відповідальність ідентичну як за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. А як порушення службової дисципліни поліцейським - відмова від проходження огляду на стан сп`яніння розцінюється як вчинок морального змісту, що дискредитує таку особу як працівника поліції.

Як слідує із досліджених судом матеріалів справи, позивач не заперечував факт як вживання алкогольних напоїв перед тим як сісти за кермо автомобіля в вечері 11.12.2022, так і відмови на пропозицію співробітників патрульної поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння уже після зупинки його транспортного засобу, про що свідчить його власне письмове пояснення від 12.11.2022 так і інші матеріали службового розслідування, в тому числі і переглянуті в судовому засіданні відеозаписи з портативного відеореєстратора (бодікамери) співробітника патрульної поліції.

Натомість, фактично єдиною підставою зазначеною в позовній заяві згідно якої позивач оскаржує прийняті відносно нього накази про звільнення зі служби в поліції, є, на його думку, недотримання відповідачем алгоритму дій у випадку вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, визначеного пунктом 3 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції № 893, згідно з яким службове розслідування не призначається в разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, позивач стверджує, що призначення і проведення відносно нього службового розслідування як і прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності могло відбутися лише за наслідками розгляду матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення. А оскільки станом на час прийняття оспорюваних наказів Вінницьким міським судом Вінницької області позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому жодних підстав у відповідача притягати його до дисциплінарної відповідальності також не було.

Надаючи оцінку таким доводам позивача суд зазначає, що за змістом п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як слідує із наказу ГУ НП у Вінницькій області Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії від 12.12.2022 № 1638, підставами для призначення службового розслідування став не сам факт оформлення відносно позивача ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вчинення ним дій, сутність яких полягає у можливому порушенні службової дисципліни. Жодних матеріалів про адміністративне правопорушення до відповідача в цьому разі не надходило, а приводом для ініціювання такого питання стала доповідна записка начальника УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції В.Іванця від 12.11.2022 щодо порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області.

Верховний Суд у своїй постанові від 06.04.2021 у справі № 420/3659/19 вказав, що вирішення питання щодо наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського не залежить від результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки за наслідками службового розслідування поліцейський притягається не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку з вчиненням службової дисципліни. При цьому, хоча оскаржуваний наказ і прийнято на підставі, зокрема, відомостей, наявних, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, однак він ґрунтується на самостійних правових підставах.

Тому, повторюючись до уже сказаного, суд вкотре наголошує, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало не вчинення ним адміністративного проступку, а скоєння ним дій, які суперечать інтересам служби та компрометують його звання поліцейського. Тобто, в ході проведення службового розслідування відповідачем не перевірялась законність складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і достатність і достовірність кожного доказу складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, позаяк це є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення, а встановлювались обставини, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 саме дисциплінарного проступку, тобто проступку, пов`язаного із дотриманням останнім службової дисципліни та морально-етичних норм, якими повинен володіти поліцейський.

Відтак, відсутність на момент винесення оспорюваних наказів судового рішення за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в даному випадку не має значення при оцінці поведінки позивача в контексті дослідження питання дотримання ним службової дисципліни.

Зі змісту оскаржуваного наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.12.2022 № 1261 слідує, що порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що пов`язано із невиконанням законних вимог поліцейських щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, кваліфіковано відповідачем як дисциплінарний проступок, тобто вчинок, який пов`язаний із недотриманням та відвертим ігноруванням позивачем вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України Про національну поліцію , Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. № 1179, Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху.

Так, відповідач зазначає, що поліцейські мають спеціальний правовий статус вимоги морального змісту віднесені до їх службово-професійних обов`язків. Приймаючи присягу поліцейського ОСОБА_1 склав клятву вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх ужиття, поважати і охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки. Тобто, поліцейський повинен усвідомлювати покладену на нього високу відповідальність, під якою розуміється також і підвищений інтерес з боку суспільства, у зв`язку з чим дисциплінарний проступок, допущений одним поліцейським, може кинути тінь на позитивні зміни в Національній поліції України та підірвати довіру населення до неї.

На переконання суду, встановлені в ході службового розслідування обставини дійсно свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії (керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився виконати законні вимоги поліцейських пройти медичний огляд на стан сп`яніння), з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу.

Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час та бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Зазначене свідчить про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Таким чином, враховуючи, що позивач, будучи співробітником органу поліції, відмовившись від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, тобто відмовився виконати законні вимоги суб`єктів владних повноважень, здійснив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам та підриває довіру громадян до поліцейських, як до носіїв влади, тому суд погоджується із висновками відповідача про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 806/2555/17 від 17.07.2019 року, згідно якої відмова у проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння дискредитує звання поліцейського.

Окрім того суд також враховує, що ОСОБА_1 як і всі інші працівники ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області були ознайомлені з вимогами щодо дотримання службової дисципліни та недопущення грубих дисциплінарних проступків в яких наголошувалося про те, що у разі керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння до винних буде застосовуватись дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (відомості про ознайомлення з наказом НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», наказом НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції»).

Отже, наявність факту скоєння ОСОБА_1 зазначеного вище вчинку, пов`язаного із порушенням службової дисципліни, що встановлено за результатами проведеного службового розслідування, свідчать про порушенням ним вимог Дисциплінарного статуту, Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правил етичної поведінки поліцейських, та є підставою для застосування до останнього дисциплінарного стягнення.

Щодо застосованого відповідачем виду дисциплінарного стягнення згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, то суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07.02.2020 року по справі N 260/1118/18, від 08.08.2019 року по справі N 804/3447/17, від 29.05.2018 року по справі N 800/508/17, від 02.10.2019 року по справі N 804/4096/17, згідно яких застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не погребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя).

Так, відповідачем було враховано, що обставин які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність позивача в ході дисциплінарного розслідування встановлено не було. При цьому, службовим розслідуванням також не було встановлено жодних непереборних обставин, з огляду на які б ОСОБА_1 був змушений порушувати Правила дорожнього руху та скоювати дисциплінарний проступок всупереч інтересам служби. Крім того, відмова від проходження огляду в медичному закладі на вимогу поліцейських дає підстави для висновку про недисциплінованість позивача, прояв ним нещирості (наприклад, постанова Верховного Суду від 28.05.2020 справа N 815/2657/17). Ба більше, позивач достеменно був обізнаний та розумів, що скоєний ним вчинок є несумісним зі званням поліцейського, за який застосовується найсуворіший вид дисциплінарного стягнення.

Отже, з огляду на те, що в ході службового розслідування відповідачем встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, Правил етичної поведінки поліцейських, і, відповідно, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язань в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, ГУНП у Вінницькій області згідно оскаржуваних наказів правомірно застосувало до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та, як наслідок, звільнило останнього зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Таким чином враховуючи наведене правове регулювання, встановлені по справі обставини та судову практику Верховного Суду у спорах з подібних правовідносин, суд вважає, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено судом: 03.04.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович