Справа № 165/157/23
Суддя: Ференс-Піжук О. Р.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 165/157/23
провадження №2-адр/165/1/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31 березня 2023 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,
з участю секретаря Харук Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жука Ю.Б. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 06.03.2023 задоволено позов ОСОБА_1 , постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області № 2 від 27 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень, скасовано, а провадження у справі закрито, та стягнуто з виконавчого комітету Нововолинської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

Встановлено, що при його ухваленні не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, представник позивача Жук Ю.Б. до закінчення судових дебатів у судовому засіданні зробив заяву про подання ним доказів, котрі підтверджують судові витрати позивача, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 143 КАС України.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача Жук Ю.Б. подав до суду заяву про розгляд даного питання у його відсутності.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Судом встановлено, що при ухваленні рішення суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"(далі -Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Представником позивача Жуком Ю.Б. до закінчення судових дебатів у судовому засіданні було зазначено про можливість подання доказів, котрі підтверджують судові витрати позивача, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 143 КАС України.

Із матеріалів справи вбачається, що представником позивача було надано суду договір про надання правничої допомоги від 27.12.2022 (а.с.9,10), ордер на надання правничої допомоги від 28.12.2022 (а.с.11), акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 06.03.2023 (а.с.39), квитанцію на оплату за надання правової допомоги від 06/03/2023 на суму 4831.20 грн.

Як вбачається із акту приймання-передачі наданих послуг, адвокатом Жуком Ю.Б. було надано Ярощук І.М. правничу допомогу, а саме: підготовка адміністративного позову (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка позову з додатками; участь в судовому засіданні, в тому числі доїзд з робочого місця до суду, всього на суму 4831,20 грн.

Згідно з ч.6, ч. 7 ст. 134 КАС України У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином судом встановлено, що позивач понесла у даній справі 4831,20 грн. витрат на правничу допомогу і стороною відповідача не доведено неспівмірність таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позовні вимоги позивача задоволено, тому суд прийшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4831,20 грн, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, тобто за рахунок Виконавчого комітету Нововолинської міської ради.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жука Ю.Б. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задоволити.

Стягнути з виконавчого комітету Нововолинської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 4831 (чотири тисячі вісімсот тридцять одну) гривню 20 копійок понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи ч. 4 ст.286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук