Справа № 620/1095/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/1095/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Вершняк Л.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кашуби М.О.,

представника відповідача Забари М.Р.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування пунктів наказу,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо утримання коштів з грошового забезпечення позивача на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування» та визнати протиправним та скасувати пункт 1 та 5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування» та зобов`язати відповідача повернути позивачу утримані з грошового забезпечення кошти на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до оскаржуваного наказу, за результатами проведення службового розслідування, встановлено вину начальника медичної служби НОМЕР_1 лейтенанта медичної служби ОСОБА_2 та позивача, начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 , лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 у втраті військового медичного майна, а саме аптечок індивідуальних типу «IFAKII» у кількості 277 шт. Втім, вказане медичне майно, позивач ніколи не отримував ні на зберігання, ні для використання аптечок особовим складом його батальйону. Дані військові аптечки були надані під звіт начальнику медичної служби НОМЕР_1 лейтенанту медичної служби ОСОБА_2 . Вважає, що службове розслідування проведене з грубим порушенням наказів та Директив Міністерства оборони України. В той же час притягнення позивача до відповідальності з підстав виявлення різниці шляхових листів які надавались на списання ніж тих, які рахувались за підрозділом, не свідчить про розкрадання, пошкодження, втрату чи незаконне використання військового майна, погіршення або заниження його цінності.

Суд ухвалою від 01.02.2023 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній вимоги не визнає, вважає поданий позов безпідставним та необґрунтованим, а свої дії такими, що відповідають чинному законодавству. Зазначає, що під час проведення службового розслідування було встановлено всі факти та обставини службової недбалості, а вказівка вивезти аптечки «IFAKII» була дана саме позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
11.10.2022 начальнику штабу-першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 подано рапорт про призначення службового розслідування по факту втрати аптечок медичних, в кількості 79 штук, які обліковуються за начальником медичної служби Військової частини НОМЕР_1 лейтенантом м/с ОСОБА_2 (а.с.41).

Цього ж дня, командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 11.10.2022 №484 «Про призначення службового розслідування». Дане службове розслідування продовжено до 10.12.2022 на підставі рапорту заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи Військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , про що видано відповідний наказ від 09.11.2022 №555 (а.с.43, 45).

10.12.2022 складено Акт службового розслідування №170 (а.с.30-39).

Згідно з вказаним актом, в ході службового розслідування встановлено, що медичне майно Військової частини НОМЕР_1 , яке було отримано та обліковано по медичний службі за видатковою накладною від 02.03.2022 №49 було частково видано військовослужбовцям підпорядкованих військових частин та військових частин, які знаходились на забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 , а частково втрачені через службову недбалість відповідальних осіб.

Актом визначено, що матеріально відповідальною особою за втрачене медичне майно є начальник медичної служби Військової частини НОМЕР_1 лейтенант м/с ОСОБА_2 . Дана інформація підтверджується видатковою накладною від 02.03.2022 №49. Як вбачається з Акту, ним було отримано на медичному складі Військової частини НОМЕР_4 медичне майно, в тому числі аптечки «IFAKII» у кількості 482 шт. На момент видачі майна відомість видачі не заповнювалась, оскільки на це не було часу. Зазначене майно, автомобілем «Газель» під керівництвом начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 лейтенанта м/с ОСОБА_1 та у супроводі ОСОБА_2 було доставлено до медичного пункту на базі формування батальйонів територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 . Роздавальна відомість видачі аптечок індивідуальних «IFAKII» велась в ручну, при цьому отримувачі у відомості не розписувались. В подальшому, після отримання наказу командира бригади на перебазування, було розпочато переміщення медичного пункту та складу майна медичної служби Військової частини НОМЕР_1 до нового пункту базування. Разом з медичним майном було переміщено і залишки індивідуальних аптечок «IFAKII», точну кількість яких та терміни переміщення не змогли визначити жоден з опитаних військовослужбовців, які могли мати відношення до зберігання та видачі медичного майна. Все майно, яке було переміщено, ніким не обліковувалось і безконтрольно роздалось військовослужбовцям різних військових частин, внаслідок чого було втрачено контроль за кількістю та наявністю аптечок «IFAKII». В подальшому, лейтенантом м/с ОСОБА_2 не було перевірено наявність медичного майна на складі аптечного пункту Військової частини НОМЕР_2 та не було оформлено Накладну видавання (передачі) військового майна встановленого зразку, в якій було документально засвідчено факт передачі медичного майна на склад аптечного пункту.

Щодо позивача, то згідно Акту №170 встановлено, що ОСОБА_1 , не робив ніяких дій по приведенню обліку наявного медичного майна до вимог нормативних документів. Згідно з наданими ним пояснень, аптечки «IFAKII» ним нікому не видавалися, а залишки аптечок в картонних коробках були вилучені у нього ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . З наданих позивачем пояснень було встановлено, що ним трохи згодом було видано 40 аптечок. При цьому, відомість видачі аптечок він не вів. Накладну видавання медичного майна не оформив. Факт вилучення аптечок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заперечують.

В результаті проведеного розслідування було виявлено, що документально підтверджено факти видачі 196 аптечок «IFAKII». В залишках знаходиться 286 аптечок, проте при огляді складу виявлено лише 9 розукомплектованих аптечок «IFAKII».

Встановлені розслідуванням факти, на думку відповідача, об`єктивно свідчать, що начальник медичної служби Військової частини НОМЕР_1 лейтенант м/с ОСОБА_2 та начальник медичної служби Військової частини НОМЕР_2 лейтенант м/с ОСОБА_1 , будучи залученими до сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України свідомо знехтували виконанням покладених на них загальних обов`язків військовослужбовця та порушили вимоги ст.6 та 7 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ від 17.08.2017 №440, що призвело до втрати контролю над наявністю та кількістю медичного майна та спричинило нанесення шкоди державі у вигляді збитків на суму 1 061 968,14 грн.

За результатами службового розслідування видано наказ від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування», пункт 1 та 5 якого, є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку зазначених обставинам, суд зазначає таке.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон №160).

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 3 цього Закону №160 підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Зазначений закон розрізняє 3 види матеріальної відповідальності, а саме обмежена матеріальна відповідальність, повна та підвищена матеріальна відповідальність.

Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно з ст.7 Закону №160 розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Відповідно до ст.8 Закону №160 у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Так, обставини, що виключають матеріальну відповідальність наведені у ст.9 цього Закону.

Завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: дії непереборної сили; необхідної оборони; крайньої необхідності; виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; виправданого службового ризику; затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Шкода не підлягає відшкодуванню у випадку смерті винної особи.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону (ч.1 ст.10 Закону №160). Стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення (ч.1 ст.13 Закону №160).

Наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 затверджено Інструкцію з обліку військового майна у Збройних Силах України (далі Інстрункція №440).

Ця Інструкція визначає механізм організації та ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами, військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами вищих навчальних закладів, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), і є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна.

Дія цієї Інструкції поширюється на структурні підрозділи апарату Міністерства оборони України (далі - Міноборони), Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), інші органи військового управління, а також військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи та організації Збройних Сил (далі - військові частини), які ведуть власне військове (корабельне) господарство на правах окремої військової частини та облік закріпленого за ними військового майна.

За визначенням, наведеному у п.2 Інструкції №440 матеріально відповідальна особа - посадова (службова) особа, на яку за характером її посади (роботи) покладено матеріальну відповідальність за збереження військового майна на підставі наказу командира військової частини (договору про матеріальну відповідальність працівника, укладеного відповідно до вимог трудового законодавства) і якій передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.

Згідно з п.6 та 7 Інструкції №440 обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним. Облік військового майна ведеться у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках за відповідною (визначеною) номенклатурою.

Кількісний облік військового майна ведеться в натуральних показниках у стандартних одиницях вимірювання та обліку, визначених Державним класифікатором України «Класифікатор системи позначень одиниць вимірювання та обліку ДК 011-96», затвердженим наказом Держстандарту України від 09.01.1997 №8.

Відповідно до Розділу V Інструкції №440 облік військового майна у службах забезпечення військової частини організовують начальники відповідних служб забезпечення, які в межах визначених обов`язків: керують веденням обліку військового майна за визначеною номенклатурою та документальним оформленням його руху у військовій частині; надають до фінансово-економічного органу військової частини первинні документи для відображення їх за бухгалтерським обліком; проводять звірку даних обліку військового майна в підрозділах, на складі та в інших об`єктах військового (корабельного) господарства військової частини з даними обліку військового майна служби забезпечення; вживають заходів щодо усунення недоліків та порушень у питаннях ведення обліку військового майна, документального оформлення його руху у військовій частині, виявлених за результатами аудиторських перевірок (інвентаризацій), які проводились у військовій частині за напрямом діяльності; надають відповідно до табеля термінових донесень до служби забезпечення органів військового управління за підпорядкованістю звіти (донесення) про наявність, рух і якісний (технічний) стан військового майна у військовій частині, а також необхідну інформацію з цих питань командиру військової частини та безпосередньому начальнику; організовують ведення формулярів (паспортів) та своєчасність їх заповнення; забезпечують підрозділи військової частини бланками облікових документів по своїй службі забезпечення; виконують інші завдання, визначені їх посадовими обов`язками.

У службах забезпечення військової частини ведуться облікові документи відповідно до переліку облікових документів, що ведуться в службі забезпечення військової частини (додаток 45).

Усі первинні документи, які оформлюються в службі забезпечення військової частини, реєструються в книзі реєстрації облікових документів.

Згідно з Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300, у військових частинах (з`єднаннях), крім посадових осіб, вказаних у статтях 3.1.3-3.1.6 цього Положення, військовим господарством відають, зокрема, начальник медичної служби.

Начальник медичної служби частини відповідає за медичне забезпечення частини та виконує свої обов`язки відповідно до п.3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує вказівки вищого начальника медичної служби.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування та зазначено в Акті №170, матеріально відповідальною особою за втрачене медичне майно є начальник медичної служби Військової частини НОМЕР_1 лейтенант м/с ОСОБА_2 . Дана інформація підтверджується видатковою накладною від 02.03.2022 №49, в якій міститься підпис ОСОБА_2 . Зазначене майно, автомобілем «Газель» під керівництвом начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 лейтенанта м/с ОСОБА_1 та у супроводі ОСОБА_2 було доставлено до медичного пункту на базі формування батальйонів територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 .

З наведеного слідує, що у позивача був відсутній обов`язок вести облік отриманих аптечок «IFAKII».

При цьому докази, які б свідчили про отримання саме позивачем аптечок «IFAKII» на зберігання, використання, під звіт, ані в ході службового розслідування, ані в ході розгляду справи в суді відповідачем не надані. Службовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи на місці розташування підрозділу у м.Чернігові у присутності позивача зазначені аптечки роздавалися військовослужбовцям, втім, їх кількість та перелік осіб, кому були видані аптечки не встановлено.

Дані факти підтверджуються військовослужбовцями, які були присутні під час роздачі або роздавали дані аптечки особовому складу, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , опитами в ході службового розслідування та в якості свідків в судовому засіданні.

При цьому, суд зазначає, що при виявлення нестачі уповноваженою особою в ході службового розслідування не було достовірно встановлено кількість виданих аптечок та їх наявність у особового складу як Військової частини НОМЕР_1 так і Військової частини НОМЕР_2 , що унеможливлює беззаперечний висновок про відсутність саме 277 аптечок.

Крім того, в ході судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_8 (свідок у справі) пояснення не надавались, на бланку пояснень стоїть не його підпис, зазначена інша посада та інший рік народження, та в період проведення розслідування він знаходився на навчанні у Львові (а.с.61).

Вказане дає підстави суду визнати проведене службове розслідування неналежним чином, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Щодо вказівки позивача перевезти аптечки, пов`язану з перебазуванням та переміщенням медичного пункту та складу майна медичної служби Військової частини НОМЕР_1 до нового пункту базування у зв`язку з обстрілом, останнє не впливає на зміну відповідальної особи. Крім того, як слідує з пояснень свідків ОСОБА_2 на той момент не міг належним чином реагувати на події, а тому такі дії позивача навпаки свідчать про намагання врятувати та зберегти медичне майно.

Таким чином, відповідачем не доведено, що позивач своїм неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків, спричинив втрату або розкрадання військового майна.

На думку суду, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання службових обов`язків іншою відповідальною особою, а тому пункт 1 та 5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування» належить визнати протиправним та скасувати, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо утримання коштів з грошового забезпечення позивача на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування», суд зазначає, що такі задоволенню не підлягають, оскільки повністю відображуються у вимогах про визнання протиправним та скасування п.5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 та окремого окреслення рішенням суду не потребують.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування пунктів наказу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункти 1 та 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 утримані з грошового забезпечення кошти на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2022 №180 «Про результати службового розслідування».

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).
Відповідач: Військова частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Повний текст рішення суду складено 03.04.2023.

Суддя Л.О. Житняк