Справа № 280/6254/22
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 березня 2023 року Справа № 280/6254/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5, АДРЕСА_2), Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6)

про: визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

02.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - відповідач 1), Міністерства оборони України (далі - відповідач 2), в якому позивач із урахуванням уточнень, поданих 12.12.2022 (вх.№ 47135 від 12.12.2022), просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1, викладене у листі від 13.10.2022 № 1906/с, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 ;

- зобов`язати відповідача 2 перерахувати на користь позивача одноразову грошову допомогу у розмірі 3 750 000,00 грн. як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 на рахунок АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, № НОМЕР_2 , одержувач - ОСОБА_1 , РНОКПП одержувача - НОМЕР_1 ;

- судові витрати покласти на відповідача 1 та відповідача 2.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що його батько прапорщик ОСОБА_2 , виконуючи бойове завдання, вірний військовій присязі, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув поблизу населеного пункту АДРЕСА_3, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України. Також позивачем зазначено, що у п. 2 Постанови від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України визначив, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Поряд із цим, коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, визначене законодавцем у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до вказаної статті (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мали члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач зауважив, що за змістом ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 по справі № 1-8/99 до кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Керуючись викладеними вище положеннями законодавства, позивач 06.10.2022 подав відповідачу 1 заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю його батька під час виконання військового обов`язку. Однак, листом від 13.10.2022 № 1906/с відповідач 1 відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки він, на думку відповідача 1, не є особою, на яку поширюється ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», адже позивач досяг повноліття, є працездатною особою та не перебував на утриманні свого загиблого батька прапорщика ОСОБА_2 .

На переконання позивача, рішення відповідача 1, викладене у листі від 13.10.2022 № 1906/с, про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, як зазначалось вище, дитина є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів. Додатково позивач в уточненому позові зауважив, що дружина загиблого батька від другого шлюбу ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_4 отримали свою частку одноразової грошової допомоги у розмірі 3 750 000,00 грн. на кожну особу. У свою чергу, право позивача та його сестри ОСОБА_5 як дітей від першого шлюбу загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 на отримання належної їм частки одноразової грошової допомоги залишилось нереалізованим. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.11.2022.

29.11.2022 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 45521 від 29.11.2022), в якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги належить до компетенції відповідної комісії Міністерства оборони України. На ІНФОРМАЦІЯ_5 покладені завдання щодо допомоги у підготовці документів, при необхідності, надання допомоги у їх розшуку, а також їх перевірка та підготовка висновку про наявність права заявників на одержання одноразової грошової допомоги, направлення документів на розгляд зазначеної комісії, виплата сум допомоги на підставі рішень, прийнятих комісією Міністерства оборони України. За позицією відповідача 1 на момент виникнення спірних правовідносин позивач згідно з Сімейним кодексом України не мав правового статусу дитини. При цьому, документів, які б підтверджували його належність до сім`ї загиблого, позивачем не було надано ані при зверненні до позивача за одержанням допомоги, ані до суду. Отже, відповідач 1 наполягає на тому, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Окремо у відзиві на позовну заяву відповідач 1 акцентував увагу на відсутності підстав для присудження на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на викладені вище обставини, відповідач 1 просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2022 підготовче засідання відкладено на 13.12.2022.

12.12.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява (вх.№ 47135 від 12.12.2022).

12.12.2022 судом отримано відповідь на відзив відповідача 1 (вх. № 47136 від 12.12.2022), в якій позивач повторно зазначив, що до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, належать члени сім`ї військовослужбовця. У розумінні Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Також у відповіді на відзив відповідача 1 позивачем зазначено, що в Україні діти завжди є членами сім`ї, навіть після повноліття та одруження, батьки завжди пов`язують дітей з членами своєї сім`ї, допомагають дітям фізично, фінансово та морально. За таких обставин, позивач стверджує, що він безумовно є членом сім`ї сім`ї загиблого батька ОСОБА_2 - військовослужбовця.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 залучено в якості другого відповідача у справі Міністерство оборони України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 відкладено підготовче засідання на 10.01.2023, розпочато розгляд справи спочатку, а також встановлено відповідачу 1 та відповідачу 2 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

04.01.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 406 від 04.01.2023), в якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки на час виникнення спірних правовідносин право на отримання одноразової грошової допомоги у розмінні ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мали члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, які визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення «член сім`ї» не містить. У свою чергу, для того, щоб мати право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Отже, на думку відповідача 2, для визнання особи членом сім`ї повинно мати місце не тільки кровне споріднення, а також спільне проживання та наявність взаємних прав та обов`язків. Натомість, позивач не навів достатніх та належних доказів, які б свідчили про те, що у нього та загиблого були взаємні права та обов`язки, спільний побут. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

09.01.2023 судом отримано відповідь на відзив відповідача 2 (вх. № 1175 від 09.01.2023), в якій позивач додатково зазначив на своїй приналежності до кола членів сім`ї загиблого батька ОСОБА_2 як військовослужбовця. На підтвердження добрих стосунків між ОСОБА_2 та позивачем останній надав сімейні фото та копії їх листування за допомогою месенджерів. Також позивачем зауважено, що відповідно до відомостей, наданих відповідачем 1, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийняте рішення щодо виплати матері та дружині загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги у розмірі 1/2 частини 15 000 000,00 грн., а саме в обсязі 7 500 000,00 грн. у рівних частинах кожному. З якої причини було виплачено тільки половину одноразової грошової допомоги, відповідач 2 не вказав.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 10.01.2023 по 13.01.2023 підготовче засідання перенесено на 16.01.2023.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2023 підготовче засідання відкладено на 26.01.2023.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, а саме до 13.03.2023, та відкладено підготовче засідання на 14.02.2023.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2023 підготовче засідання відкладено на 28.02.2023.

22.02.2023 судом отримано заперечення (вх. № 7801 від 22.02.2023), в яких відповідач 2 зауважив, що рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження необхідних документів, потім надсилає його разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача 2 перерахувати на користь позивача одноразову грошову допомогу у розмірі 3 750 000,00 грн. як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 , на переконання відповідача 2, є передчасною. Також відповідачем 2 у запереченнях висловлено позицію, що рішення відповідача 1, викладене у листі від 13.10.2022 № 1906/с, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 , прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Так, за усталеним підходом Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду визначальним критерієм належності особи до члена сім`ї є факт спільного проживання, спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків, а кровні зв`язки - вторинні. Натомість, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що позивач та його батько ОСОБА_2 проживали разом, вели спільний побут та мали взаємні права і обов`язки.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2023 підготовче засідання відкладено на 06.03.2023.

Слід зазначити, що у підготовчому засіданні представник позивача заявляв клопотання про виклик позивача до суду в якості свідка, однак, оскільки в ньому не були вказані конкретні обставини, щодо яких позивач може дати показання, а також не обґрунтовано, яким чином покази позивача як свідка можуть підтвердити протиправність оскаржуваного рішення відповідача 1, зазначене клопотання не було задоволено судом.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 23.03.2023.

14.03.2023 судом було отримано клопотання представника відповідача 2 про розгляд справи без його участі. 17.03.2023 судом було отримано клопотання представника позивача про розгляд справи у письмовому провадженні. 23.03.2023 судом було отримано клопотання представника відповідача 1 про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, суд на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1 та відповідача 2, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 1 зареєстровано як юридичну особу 26.11.1997. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 2 зареєстровано як юридичну особу - орган державної влади 17.12.1992.

Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком позивача є ОСОБА_2 , матір`ю позивача є ОСОБА_6 (а.с.14).

Як вбачається з Витягу із послужного списку особової справи на загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 від 28.12.2022, останній від першого шлюбу мав двох дітей: сина (позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та доньку ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ). При цьому, на момент смерті батько позивача ОСОБА_2 перебував у другому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.167).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 , штаб-сержант за мобілізацією, розвідник-кулеметник розвідувального вводу Військової частини НОМЕР_4 загинув від ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій поблизу с. Яблукове та с. Веселе Пологівського району Запорізької області. Зазначене підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 18.04.2022 № 67 (а.с.44) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 19.04.2022 № 0 (а.с.15).

Згідно з Витягом з протоколу засідання 12 Регіональної комісії військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (Протокол від 11.05.2022 № 176) причина смерті загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 пов`язана з захистом Батьківщини (а.с.43).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 20.04.2022 № 98 штаб-сержанта за мобілізацією, розвідника-кулеметника розвідувального вводу Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_4 та всіх видів забезпечення (а.с.42).

Відповідно до Витягу з протоколу від 10.06.2022 № 86 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, матері та дружині загиблого ОСОБА_2 була призначена одноразова грошова допомога відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова КМУ від 28.02.2022 № 168) у розмірі ? частини від 15 000 000,00 грн. в сумі 7 500 000,00 грн. у рівних частках кожному (а.с.166).

06.10.2022 позивач також звернувся до відповідача 1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька під час виконання військового обов`язку (а.с.40).

Однак, листом від 13.10.2022 № 1906/с відповідач 1 поінформував позивача, що відповідно до ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

При цьому, як зазначено у листі від 13.10.2022 № 1906/с, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України (далі - СК України), а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII). Позивач, як зауважив відповідач 1, досяг повноліття (27 років), працездатний і не перебував на утриманні свого батька. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За таких обставин, відповідач 1 дійшов висновку, що позивач не є особою, на яку поширюється ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (а.с.23).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача 1, викладеного у листі від 13.10.2022 № 1906/с, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 , суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Слід зазначити, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, законодавець визначив у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

29.07.2022 Верховна Рада України ухвалила Закон України від 29.07.2022 № 2489-IX «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» (далі - Закон України від 29.07.2022 № 2489-IX), яким, зокрема, текст ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII було викладено у такій редакції: «1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)».

25.08.2022 Закон України від 29.07.2022 № 2489-IX набрав чинність.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що на виконання Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

За приписами п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з п. 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За приписами абз. 3 п. 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз. 4 п. 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168).

Так, судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 , штаб-сержант за мобілізацією, розвідник-кулеметник розвідувального вводу Військової частини НОМЕР_4 загинув від ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій поблизу с. Яблукове та с. Веселе Пологівського району Запорізької області, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія лікарського свідоцтва про смерть від 18.04.2022 № 67 (а.с.44) та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 19.04.2022 № 0 (а.с.15). Як вбачається з Витягу з протоколу засідання 12 Регіональної комісії військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (Протокол від 11.05.2022 № 176), причина смерті загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 пов`язана з захистом Батьківщини (а.с.43). Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 20.04.2022 № 98 штаб-сержанта за мобілізацією, розвідника-кулеметника розвідувального вводу Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_4 та всіх видів забезпечення (а.с.42).

Відповідно до Витягу із послужного списку особової справи на загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 від 28.12.2022 останній від першого шлюбу мав двох дітей: сина (позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та доньку ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ). При цьому, на момент смерті батько позивача ОСОБА_2 перебував у другому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.167). Відповідно до Витягу з протоколу від 10.06.2022 № 86 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, матері та дружині загиблого ОСОБА_2 була призначена одноразова грошова допомога відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі ? частини від 15 000 000,00 грн. в сумі 7 500 000,00 грн. у рівних частках кожному (а.с.166).

Також суд з`ясував, що з метою отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця позивач 06.10.2022 звертався до відповідача 1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька під час виконання військового обов`язку (а.с.40). Однак, листом від 13.10.2022 № 1906/с відповідач 1 відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки за змістом ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

При цьому, як зазначено у листі від 13.10.2022 № 1906/с, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

За позицією відповідача 1, викладеною у листі від 13.10.2022 № 1906/с, позивач досяг повноліття (27 років), працездатний і не перебував на утриманні свого батька на момент смерті останнього. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За таких обставин, відповідач 1 дійшов висновку, що позивач не є особою, на яку поширюється ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (а.с.23).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що наріжним питанням у даному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 або приналежності позивача по відношенню до ОСОБА_2 в статусі члена сім`ї останнього як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII.

З цією метою суд вважає за необхідне звернутись до положень СК України, адже відповідно до цього нормативно-правового акту у розумінні ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначається коло членів сім`ї та батьків загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У ч.ч. 1-2 ст. 6 СК України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 6 СК України кореспондуються зі ст. 1 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон України від 26.04.2001 № 2402-III), відповідно до якої дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Із наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Так, судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19). Отже, на момент загибелі свого батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був військовослужбовцем, він вже мав правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

У свою чергу, твердження позивача про те, що дитина є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів, не знайшло свого нормативного підтвердження положеннями СК України. Посилання ж позивача на приписи Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд не приймає до уваги, оскільки законодавець у ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) чітко регламентував, що, зокрема, члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця визначаються відповідно до СК України.

За таких обставин, оскільки позивач є повнолітньою особою, а не дитиною, задля вирішення питання щодо наявності у нього права на одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, суд також вважає за необхідне з`ясувати, чи належав позивач до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - батька ОСОБА_2 на момент загибелі останнього.

Слід зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.07.2022 по справі № 240/5809/19, яка є аналогічною даному публічно-правовому спору, зауважив, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII визначення «члена сім`ї» не містить. Відповідно до ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, судом касаційної інстанції була сформульована правова позиція, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 105138755).

Аналогічний підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 по справі № 456/1258/17 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 81215111).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , захищаючи Батьківщину. У матеріалах справи також відсутні докази ведення ними спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків.

Отже, факт спільного проживання та ведення спільного побуту позивачем з його загиблим батьком, на думку суду, також не знайшов свого належного нормативного підґрунтя та документального підтвердження під час розгляду даної справи.

З огляду на викладені вище обставини у їх сукупності суд доходить висновку, що оскільки позивач не мав правового статусу дитини або члена сім`ї свого батька - загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на момент загибелі останнього, у нього відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII. Належних та достатніх доказів зворотнього позивачем не надано.

За таких обставин суд оцінює рішення відповідача 1, викладене у листі від 13.10.2022 № 1906/с, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 , як правомірне.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1, викладеного у листі від 13.10.2022 № 1906/с, про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 є необґрунтованими, а відтак, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Як наслідок, відсутні і підстави для зобов`язання відповідача 2 перерахувати на користь позивача одноразову грошову допомогу у розмірі 3 750 000,00 грн. як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 на рахунок АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, № НОМЕР_2 , одержувач - ОСОБА_1 , РНОКПП одержувача - НОМЕР_1

Отже, позовні вимоги у зазначеній частині є необґрунтованими, а відтак, у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач 1 та відповідач 2 надали суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги. Зокрема, відповідачами нормативно вмотивовано, що на момент загибелі батька позивача - військовослужбовця ОСОБА_2 , позивач не мав правового статусу дитини або члена його сім`ї.

У свою чергу, позивачем, на переконання суду, не обґрунтовано, що у нього наявне право на призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - батька позивача ОСОБА_2 . Крім того, позивач не навів обставини, які б дозволили відступити від правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постановах від 17.04.2019 по справі № 456/1258/17 та від 06.07.2022 по справі № 240/5809/19.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 241 - 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5, АДРЕСА_2), Міністерства оборони України (, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 31 березня 2023 року.

Суддя О.В. Прудивус