Справа № 697/476/23
Суддя: Скирда Б. К.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/476/23
Провадження № 2-а/697/11/2023
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 березня 2023 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2023 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі судом встановлено наявність недоліків позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, а саме: надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду та зазначення інших підстав, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду з цим адміністративним позовом у строки, визначені ч. 2 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду представником позивача адвокатом Бовшиком М.Ю. до суду подано заяву в якій зазначено, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовною заявою, оскільки позивач не підписував оскаржувану постанову, не отримував її копію та взагалі не бачив та не спілкувався з працівником поліції, що склав постанову. У позовній заяві міститься копія паспорта ОСОБА_1 та копії договору про надання правової допомоги з яких вбачається який вигляд має підпис ОСОБА_1 . З копії паспорта та договору вбачається, що ОСОБА_1 протягом багатьох років виконує підписи, які є майже ідентичними. Водночас, в оскаржуваній постанові міститься підпис, який кардинально відрізняється від підпису ОСОБА_1 . У графі оскаржуваної постанови «серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу» взагалі нічого не зазначено, дана графа є пустою. Вказане лише свідчить про фальсифікацію оскаржуваної постанови. Наявний у постанові підпис виконаний іншою особою. Якби ОСОБА_1 дійсно був присутній при винесенні постанови та підписував її, то вказана графа була б заповненою, оскільки не допускається притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, особу якого не встановлено. Тому, представник позивача вважає, що вказані обставини є поважними для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на оскарження постанови про адміністративне стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Вирішуючи клопотання про поновлення позивачу строку звернення з позовом до адміністративного суду, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

При цьому, поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим; такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду та підтверджені належними доказами.

Поряд з цим, суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали своєчасному зверненню з позовом до суду, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у судових рішеннях від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 та від 15.10.2013 у справі №21-240а13.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Водночас, норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип "res judicata".

Так, ухвалою суду від 07.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, а саме: надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду та зазначення інших підстав, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду з цим адміністративним позовом у строки, визначені ч. 2 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду представником позивача адвокатом Бовшиком М.Ю. до суду подано заяву в обґрунтування якої зазначив, що пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою обумовлений тим, що позивач не підписував оскаржувану постанову, не отримував її копію та взагалі не бачив та не спілкувався з працівником поліції, що склав постанову. Водночас, в оскаржуваній постанові міститься підпис, який кардинально відрізняється від підпису ОСОБА_1 , який наявний у його паспорті та у договорі про надання правової допомоги. У графі оскаржуваної постанови «серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу» взагалі нічого не зазначено, дана графа є пустою. Вказане лише свідчить про фальсифікацію оскаржуваної постанови. Наявний у постанові підпис виконаний іншою особою. Якби ОСОБА_1 дійсно був присутній при винесенні постанови та підписував її, то вказана графа була б заповненою, оскільки не допускається притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, особу якого не встановлено. Тому, представник позивача вважає, що вказані обставини є поважними для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на оскарження постанови про адміністративне стягнення.

Однак, зазначена представником позивача підстава для поновлення строку звернення до суду жодним чином не підтверджена, як і не спростовано несправжність підпису позивача на спірній постанові, оскільки відсутні докази звернення до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та відповідного вироку суду.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача чи третіх осіб. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строку звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1 зазначено в позовній заяві, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 13.02.2023 при ознайомленні з матеріалами справи № 697/238/23.

Однак, навіть якщо обраховувати десятиденний строк звернення до суду з 13.02.2023, то такий строк спливає 23.02.2023. Натомість з позовною заявою до суду позивач звернувся 02.03.2023. Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Отже, суд дійшов висновку про порушення позивачем строку звернення до суду з таким позовом.

За приписами ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що вказані представником позивача підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись статтями 123, 169, 241, 256, 286, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович про поновлення строків звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів з дня її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу суду складено та підписано 31.03.2023.

Суддя Б. К. Скирда