Справа № 160/20273/22
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 21.12.2022 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про:
2. Ухвалою суду від 26.12.2022 позовну заяву залишено без руху із наданням строк для усунення недоліків позовної заяви.
3. 29.12.2022 ОСОБА_1 подано до суду заяву про продовження строку на усунення недоліків.
4. Ухвалою суду від 30.12.2022 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
5. 02.01.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви із квитанцією від 30.12.2022 про сплату судового збору в сумі 44,40 грн та виправленою позовною заявою.
6. Ухвалою суду від 03.01.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; витребувано докази у відповідача.
7. 19.01.2023 відповідач надав відзив на позов.
8. 20.01.2023 відповідачем подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву позивачу.
9. Позивач вважає нарахування боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування неправомірним, а вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
10. Вказана у податковій вимозі заборгованість нарахована за період 2017 рік, 2018 рік та 1-3 квартали 2019 року.
11. Правовідносини з приводу правомірності нарахувань даної недоїмки були предметом судового розгляду і рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 нарахування позивачеві заборгованості з єдиного внеску за вказаний період визнано неправомірним, а вимога скасована.
12. При цьому, судом встановлені обставини, які не підлягають повторному доказуванню.
13. З 01.02.2012 по теперішній час позивач працює за трудовим договором, та за неї у повному обсязі сплачуються страхові внески, інших доходів, у тому числі від підприємницької діяльності позивач не має.
14. Отримавши рішення суду про скасування попередньої вимоги, відповідач мав внести відповідну інформацію до інтегрованої картки платника про погашення суми боргу, проте таких дій не вчинив, а навпаки направив нову вимогу про сплату боргу.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
15. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що починаючи з 01.01.2018, у зв`язку з внесеними змінами до Закону № 2464-VI та з метою здійснення контролю за своєчасністю сплати єдиного внеску, податковим органом розроблено алгоритм автоматичного розрахунку нарахувань сум єдиного внеску.
16. Згідно з даними інформаційних систем ДПС України, ОСОБА_1 з 05.06.2008 по 26.12.2019 перебувала на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ, як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування, з 26.12.2019 перебуває в процесі припинення, перебуває в 11 стані «Припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті)».
17. З урахуванням особливостей форми діяльності фізичних осіб-підприємців, саме задля досягнення вказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.
18. З метою контролю за сплатою сум єдиного внеску, ДПС України в базі АІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 впроваджено автоматичне щоквартальне нарахування сум єдиного внеску по фізичним особам-підприємцям.
20. Відповідачем за податковий період 2017-2019 роки надавалась податкова звітність: податкові декларації про майновий стан і доходи від 11.01.2020 № 1663, від 11.01.2020 № 1664, від 11.01.2020 № 1665.
22. Вимога набула статусу узгодженої та направлена на виконання органу державної виконавчої служби.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
24. Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що:
- відповідно до копій податкових декларацій про майновий стан і доходи, які подавались самостійно платником податків - ФОП ОСОБА_1 за звітний (податковий) період - 2017, 2018, 2019 роки суб`єкт господарювання не мала доходів від зайняття підприємницькою діяльністю;
- згідно зі звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період за формою № Д4, які щомісячно подавались ФОП ОСОБА_2 до контролюючого органу за період січень 2017 року - листопад 2019 року (включно), та копії яких містяться в матеріалах справи, зокрема, за працівника ОСОБА_1 роботодавцем ФОП ОСОБА_2 нараховувався та сплачувався єдиний внесок у відповідних розмірах;
- також згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) за ОСОБА_1 за період січень 2017 року - листопад 2019 року (включно) були сплачені страхові внески роботодавцем (ФОП ОСОБА_2 - код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
25. Частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
26. З наданих відповідачем карток особового рахунку по коду бюджетної класифікації 71040000 встановлено нарахування позивачу сум єдиного внеску:
- 09.02.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 8448 грн;
- 19.04.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.07.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.10.2018: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 21.01.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2457,18 грн;
- 19.04.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 19.07.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
- 21.10.2019: нарахування єдиного внеску в сумі 2754,18 грн;
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
30. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).
31. Статтею 1 Закону № 2464-VI наведено визначення наступних термінів:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;
- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;
- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
32. Згідно статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
33. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
34. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (частина четверта статті 6 Закону № 2464-VI).
35. База нарахування єдиного внеску визначається згідно статті 7 Закону № 2464-VI, а саме, єдиний внесок нараховується:
2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
Абзацом другим пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
36. Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
37. Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску (частина п`ята статті 8 Закону № 2464-VI).
38. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
39. Органи доходів і зборів мають право проводити перевірки у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI).
40. Згідно із статтею 25 Закону № 2464-VI:
- рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами;
- положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;
- орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату;
- вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом;
- платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
41. Надаючи оцінку доводам позивача щодо неправомірності нарахування сум єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю у зв`язку із нездійсненням господарської діяльності, суд погоджується із ними з огляду на працевлаштування позивача та сплатою за останнього роботодавцем сум єдиного внеску безперервно у спірний період.
42. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
43. Таким чином, позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував роботодавець, а розмір внеску мав бути не меншим мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як фізичною особою-підприємцем, який не здійснював підприємницьку діяльність, що призвело б до подвійної сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі.
44. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
45. Застосування судом вищенаведених правових норм відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19, від 04.12.2019 у справі № 404/2149/19, від 23.01.2020 у справі № 480/4656/18, від 18.03.2020 у справі № 140/1777/19.
46. Суд також зауважує, що подібні правовідносини вже досліджувались судом, та за результатами розгляду адміністративної справи вимога про сплата боргу з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за той самий період та на аналогічну суму була визнана протиправною та скасована.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
47. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із завдання адміністративного судочинства, та зазначає про фактичну сплату сум єдиного внеску за позивача роботодавцем, та оцінює процедуру прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) на відповідність статті 19 Конституції України.
48. З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у спірний період з 2017-2019 року ОСОБА_1 була працевлаштована та єдиний внесок за неї сплачувався роботодавцем у розмірі не менше мінімального.
49. Здійснюючи контроль легальності у розглянутому спорі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення, у тому числі із задоволенням похідної вимоги про зобов`язання внести зміни до інтегрованої картки із виключенням даних щодо неявної недоїмки, оскільки це необхідно для ефективного захисту порушеного права та недопущення порушення прав позивача у майбутньому.
щодо витрат на сплату судового збору
50. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.
51. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
55. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.
56. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба