Справа № 580/388/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року справа № 580/388/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління ДПС у Черкаській області (далі позивач), в якому з урахуванням зменшення позовних вимог просить стягнути фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) податковий борг в сумі 113400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі податкових повідомлень-рішень у відповідача виник узгоджений податковий борг, який у добровільному порядку не сплачений. Тому просить стягнути вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 26.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

24.02.2023 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у її задоволенні. Зазначила, що позовна заява не відповідає вимогам ст.160 КАС України, оскільки у переліку додатків до неї не зазначено повного переліку документів, які додаються, що є порушенням прав позивача та зловживанням позивачем процесуальними правами.

Також, податкові повідомлення-рішення (далі ППР) від 12.12.2019 №, №, № оскаржені позивачем у судовому порядку (справа №580/174/20), однак станом на час подання відзиву інформація про прийняття рішення у справі у відповідача відсутня.

ППР від 30.09.2021 №7531/23000901, №7535/23000901 оскаржені у судовому порядку, справа №580/11554/21, яка станом на 22.02.2022 перебуває на розгляді у Шостому апеляційному адміністративному суді, і не розглянута. Отже вимога про стягнення боргу за цими ППР є безпідставною.

Відповідач зазначає, що право на стягнення податкового боргу контролюючий орган набуває через 60 днів з моменту направлення платнику податкової вимоги, однак відповідач податкову вимогу не отримувала.

Крім того, позивач пропустив строк звернення в суд, оскільки його слід рахувати з наступного дня після прийняття ППР 13.12.2019, тобто з урахуванням визначеного ПК України строку для стягнення боргу 1095 днів кінцевим терміном подання цього позову є 13.12.2022, однак позов поданий 17.01.2023.

06.03.2023 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі №580/174/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 відмовлено у задоволенні позову про скасування ППР від 12.12.2019 №, №, №, а отже борг за цими рішеннями є узгодженим.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №580/11554/21 визнано протиправним та скасовано ППР від 30.09.2021 №7531/23000901, у зв`язку з чим позивачем зменшено розмір позовних вимог на 5100,00 грн., сума заборгованості до стягнення становить 113400,00 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу позивачем сформована податкова вимога від 15.11.2021 №0-2305, яка отримана відповідачем 30.11.2021, про що свідчить відмітка рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

17.01.2023 позивачем направлено відповідачу позовну заяву з додатками за адресою реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , про що у матеріалах справи наявний доказ.

Стосовно строку звернення, позивач вказує, що на час дії карантину зупинено визначені ст.102 Податкового кодексу України строки, у т.ч. 1095 денний строк для стягнення податкової заборгованості.

13.03.2023 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в кому зазначено, що станом на час подачі відзиву їй не були відомі результати розгляду справи №580/174/20, у зв`язку з чим подано заяву про отримання копії відповідного рішення для підготовки та подачі апеляційної скарги.

Крім того, відповідач має намір оскаржити у касаційному порядку постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №580/11554/21.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Позивач прийняв податкові повідомлення-рішення (далі ППР):

від 12.12.2019 № на суму 85000,00 грн.;

від 12.12.2019 № на суму 10000,00 грн.;

від 12.12.2019 № на суму 6800,00 грн.;

від 30.09.2021 №7531/23000901 на суму 5100,00 грн.;

від 30.09.2021 №7535/23000901 на суму 17000,00 грн.

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

П.56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом (у т.ч. ППР) в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами п.56.1 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підп.56.17.1. п.56.17. ст.56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

На підставі п.56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз.2 підп.56.17.5. п.56.17. ст.56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Суд встановив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі №580/174/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, відмовлено у задоволенні позову про скасування ППР від 12.12.2019 №, №, №.

Крім того, постановою

Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №580/11554/21 визнано протиправним та скасовано ППР від 30.09.2021 №7531/23000901. У задоволення позовних вимог в частині скасування ППР від 30.09.2021 №7535/23000901 відмовлено. Постанова апеляційного суду набрала законної сили з дати її прийняття 21.02.2023.

З огляду на набрання законної сили вказаними судовими рішеннями, суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання, визначені ППР від 12.12.2019 № на суму 85000,00 грн., від 12.12.2019 № на суму 10000,00 грн., від 12.12.2019 № на суму 6800,00 грн. від 30.09.2021 №7535/23000901 на суму 17000,00 грн., набули статусу узгоджених за наслідками їх судового оскарження.

При цьому, намір позивача щодо подальшого оскарження вказаних судових рішень не впливає на факт узгодження грошових зобов`язань.

За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

Тому суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання, визначені вищевказаними ППР, є податковим боргом відповідача.

З урахуванням викладеного згідно з підставами позову податковий борг відповідача становить 113400,00 грн.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою суми грошового зобов`язання позивач прийняв податкову вимогу форми Ф від 15.11.2021 №0-2305 на суму 22135,42 грн.

Вимогу відповідач отримала 30.11.2021, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.5 на звороті).

Отже, доводи відповідача про відсутність податкової вимоги спростовуються вказаними доказами.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов`язання у повному обсязі не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

П.95.2. ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд вважає необґрунтованими викладені у відзиві доводи відповідача, що позивач пропустив строк звернення в суд, оскільки його слід рахувати з наступного дня після прийняття ППР 13.12.2019, тобто з урахуванням визначеного ПК України строку для стягнення боргу 1095 днів кінцевим терміном подання цього позову є 13.12.2022, однак позов поданий 17.01.2023.

Суд зазначає, що відповідно до п.102.4. ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, приписи п102.4 ст.102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою в самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів із дня виникнення податкового боргу.

При цьому, на підставі п.102.3.5. ст.102 ПК України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого здійснюється адміністративне або судове оскарження платником податків рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.

Зважаючи на застосування платником процедури судового оскарження вищевказаних ППР, суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення в суд з цим позовом.

Крім того, доводи відповідача, що позовна заява не відповідає вимогам ст.160 КАС України, оскільки у переліку додатків до неї не зазначено повного переліку документів, які додаються, суд вважає необґрунтованими, оскільки додатки до позовної заяви прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою податкового органу. Також, направлені відповідачу рекомендованим листом, про що свідчить відповідна квитанція поштового відділення. Отже, порушення прав позивача на отримання належним чином оформленого позову судом не встановлено.

Пунктом 95.1. ст.95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4. ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу відповідача в сумі 113400,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу содових витрат.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь бюджету податковий борг у сумі 113400,00 грн. (сто тринадцять тисяч чотириста гривень 00 коп.).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ