Справа № 160/266/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2023 року Справа № 160/266/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
03 січня 2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки вона не здійснювала реалізацію тютюнових виробів, та не була під час проведення фактичної перевірки на об`єкті. В порушення підпунктів 80.2.2, 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, наказ № 1231-п від 10.05.2022 про проведення фактичної перевірки не містить посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої перевірки (формальні підстави), тому фактична перевірка була проведена незаконно, з порушенням чинного законодавства. Зауважила, що перевірка може здійснюватися виключно на підставах, визначених ПК України та є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення фактичної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Отже податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки та на підставі наказу про проведення перевірки та акту перевірки, які є недопустимими доказами, не можуть вважатись правомірними та є такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
24.01.2023 року відповідачем надано відзив на позов, в якому він просив в задоволенні позову відмовити. Вказав, що відповідачем була проведена перевірка позивача, в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. Перевірку проведено з дотриманням норм законодавства, штрафні фінансові санкції застосовані правомірно та обґрунтовано. Зокрема, зауважив, що положення ПК України дозволяють проведення фактичної перевірки у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які покладені на органи ДПС. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництів і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань.
Також звернув увагу на те, що при пред`явленні представниками контролюючого органу наказу та направлень на перевірку, посадовими особами ФОП ОСОБА_1 було відмовлено від підпису у направленнях на перевірку, у зв`язку з чим представниками відповідача було складено акт про відмову від підпису у направленні від 16.05.2022р. Відповідач вважає, що акт про відмову від підпису у направленні від 16.05.2022 є підставою для початку проведення такої перевірки. Таким чином, працівники контролюючого органу виконали вимоги, встановлені законодавством, та провели фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .
Отже, відповідач вважає податкові повідомлення-рішення правомірними та такими, що винесені відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для їх скасування відсутні.
30.01.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві. Також у відповіді на відзив позивач зауважила, що відзив на позов підписано не уповноваженою особою Валерією Денисовою, яка не надала підтвердження повноважень на участь у справі.
10.02.2023 року від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких він підтримав свою позицію та щодо посилання позивача на відсутність повноважень представника ГУ ДПС у Дніпропетровській області вказав наступне.
Статтею 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить серед інших органам державної влади.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з Додатком.
Відповідно до п. 3 постанови №893, права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи (п. 3 Постанови №893).
Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи.
З 01.01.2021 забезпечення здійснення новоствореними територіальними органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються, була передбачена відповідним наказом від 24.12.2020 №755.
У частині самопредставництва територіальний орган ДПС з метою організації своєї діяльності забезпечує самопредставництво ДПС та ГУ ДПС у судах через начальника ГУ ДПС, а також без окремого доручення голови ДПС та начальника ГУ ДПС через їхніх заступників, державних службовців, підрозділів, до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС та ГУ ДПС в судах без окремого доручення голови ДПС та начальника ГУ ДПС.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випаду, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Відповідач зазначив, що за змістом ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі належать, зокрема, відомості про керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.
Відзив на позовну заяву і заперечення у справі підготовлені і підписані представником відповідача, головним державним інспектором відділу супроводження судових спорів із загальних питань управління правового забезпечення Головного упрвління ДПС у Дніпропетровській області Денисовою Валерією.
На підтвердження повноважень представником надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
28.03.2023 року від представника позивача до суду надійшли пояснення у справі, в яких він звернув увагу на те, що в позовній заяві позивач зазначила про присутність під час перевірки представника ФОП ОСОБА_1 - Пугача Є.О., проте помилково не додала до позову договір та довіреність, якими представник Пугач Є.О. уповноважений на представництво інтересів ФОП ОСОБА_1 під час податкової перевірки, що відбулась 16.05.2022 на підставі наказу від 10.05.2022 Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 1231-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 .
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2022 здійснено державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з відповідного реєстру.
У виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.04.2022 зазначено, що ФОП ОСОБА_1 має основний вид економічної діяльності: 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.
12.04.2022 здійснена реєстрація ФОП ОСОБА_1 в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Солонянська ДПІ (Солонянський р-н), що підтверджується Інформацією з відповідного реєстру.
01.05.2022 ФОП ОСОБА_1 зареєстрована платником єдиного податку другої групи.
10.05.2022 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі за текстом ГУ ДПС), керуючись ст. 191, ст. 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 72, на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 ст. 80, п.п. 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, прийнято наказ № 1231-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ Terra, яким вирішено: провести фактичну перевірку господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ Terra; оформити направлення на проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ Terra з додержанням вимог п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України; перевірку розпочати з 11.05.2022, тривалість не більше 10 діб. Період діяльності, який буде перевірятися: згідно з ст. 102 Податкового кодексу України.
Для перевірки були оформлені направлення на перевірку №1322 та №1323 від 10.05.2022, в яких вказана мета перевірки: дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Як було зазначено позивачем, 16.05.2022 об 15:28 год. до господарської одиниці, що розміщено за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ Terra (далі за текстом господарська одиниця) підійшов один з перевіряючіх Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та після хвилини огляду товару вказав продавцю на товар електронна сигарета ELF BAR вартістю 300 грн. та здійснив оплату за допомогою особистої платіжної карти НОМЕР_2 та попросив видати йому чек з банківського терміналу, пропозицій щодо отримання розрахункового документу за придбаний товар не повідомляв, оскільки невідкладно після придбання електронної сигарети перевіряючий інспектор пішов, не дочекавшись роздрукування розрахункового документу (чеку).
16.05.2022 об 15:38 год. до господарської одиниці знов підійшов той самий перевіряючий з іншим перевіряючім, які представилися головним державним інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - Колтун Ігор Анатолійович та головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - Полунін Юрій Олегович відповідно (далі за текстом перевіряючі), та пред`явили продавцю службові посвідчення, повідомили про початок здійснення перевірки, й запитали документи на весь товар, роздрібна торгівля котрого здійснюється. Будь-яких інших документів працівниками ГУ ДПС пред`явлено не було.
Продавець не допустив працівників ГУ ДПС до фактичної перевірки господарської одиниці та не надав витребуваних документів перевіряючими.
Також, позивачем у позові було зазначено, що перевіряючі фотографували господарську одиницю та писали шось на бланках, в тому числі найменування товару, виставленого на вітрині, перераховуючи його. 16.05.2022 об 16:29 год. до господарської одиниці прибув представник ФОП ОСОБА_1 Пугач Євген Олександрович. Пугач Є.О. представився працівникам ГУ ДПС й повідомив їм, що є уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 та її близьким другом, та поцікавився підставами прибуття працівників ГУ ДПС до господарської одиниці. Перевіряючі не представились й службові посвідчення не пред`явили, також не повідомили підстави прибуття до господарської одиниці, запитали документи, що посвідчують особу представника Позивача Пугача Є.О. та документи, що підтверджують уповноваження Стеблицькою А.В. на представництво її інтересів перед іншими. Перевіряючі зазначили, що можуть повідомити та передати для ознайомлення документи, які встановлюють підстави їх прибуття до господарської одиниці, лише уповноваженій особі, яка поставить особистий підпис в таких документах, а в разі незгоди розписатись в їх документах - повідомляти будь-яку інформацію й пред`являти та/або передавати документи, які встановлюють підставу прибуття до господарської одиниці не мають наміру. 16.05.2022 близько 17 год. перевіряючі покинули господарську одиницю.
16.05.2022 перевіряючими складено акт №000120 про відмову від підпису у направленні на проведення фактичної перевірки від 10.05.2022 №1322 та №1323 продавцем в «Vape Market» АДРЕСА_1 .
При цьому, як вбачаються з акту перевірки від 23.05.2022, 16.05.2022 посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Колтуном І.А. та Полуніним Ю.О. в присутності продавця було проведено перевірку господарської одиниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ТЦ Terra у суб`єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
В ході перевірки було встановлено факти:
- п.1.5. перевірка проведена в присутності продавця, який відмовився надавати уставні дані про себе;
- п. 2.1. до перевірки надано:
- п. 2.1.1. реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій РРО відсутній;
- п. 2.1.3. книга обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій (у разі реєстрації на використання) № не надано;
- п. 2.1.9. фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій ПРРО відсутній на РО;
- п.2.1.10. книга обліку доходів та витрат: дата та номер реєстрації в органі ДПС не надано;
- п. 2.1.11. касова книга та інші документи не надані;
- п. 2.2. перевіркою встановлено:
- п. 2.2.1. господарська одиниця використовується на праві власності/оренди (необхідне підкреслили)
- п. 2.2.2. документ, що посвідчує право користування господарською одиницею документи не надано;
- п.2.2.4. забезпечення можливість розрахунку у безготівковій формі за продані товари (надані послуги), наявність банківського терміну без порушень термінал SIDD05YB);
- п.2.2.5. ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (попередня, що закінчилась) № торгівля не здійснювалась;
- п. 2.2.7. ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (попередня, що закінчується) відсутня;
- п. 2.2.8. ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (діюча) відсутня;
- п. 2.2.9. ліцензія на право роздрібної/оптової (необхідне підкреслити) торгівлі пальним № торгівля не ведеться;
- п. 2.2.12. проведення контрольної розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки) при продажу товарів (надання послуг) одноразова електронна сигарета «ELF ВAR» за ціною 300,00 грн. на загальну суму 300,00 грн.;
- п.2.2.13. надання розрахункового документу встановленої форми та змісту без застосування;
- п.2.2.14. фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій без застосування;
- п.2.2.20. додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки:
-проведення розрахункових операцій без застосування РРО, ПРРО, РК та без видачі розрахункового документу встановленого зразка на загальну суму 300,00 грн;
- встановлення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без наявності відповідної ліцензії, а саме, РО знаходились електроні сигарети:
3) «ASOHU» - 800 сесій 19 шт х 250,00 грн. = 4750,00 грн.
- встановлення зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 128900,00 грн.
- не надання посадовим (службовим) особам державної податкової служби всіх документів, що стосуються об`єкта перевірки.
За висновками перевірки встановлені наступні порушення:
- п.1, 2 ст. 3 розд. II Закону України іід 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) в частині прове дення розрахункових операцій із застосуванням реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових;
- ст.11, ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) в частині ведення господарської діяльності без наявності відповідної ліцензії та зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного подагку встановленого зразка;
- п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
- ст.ст. 2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю України, в частині допуску до роботи працівника без належного оформлення.
Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки, загальна сума штрафних (фінансових) санкцій складає 126 770,00 грн.
20.05.2022 складено акт № 000120, що засвідчує факт відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 в господарській одиниці « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_1 , проведеної з 16.06.2022 по 20.05.2022.
На підставі акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернулась із цим позовом до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до п.61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також, пп. 62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Абзацом 1 п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.
Згідно підп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки наведений у ст. 80 ПК України.
Відповідно до п.80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2. ст. 80 ПК України (в редакції на час проведення фактичної перевірки) встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених упункті 75.1.3;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
В наказі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №1231-п від 10.05.2022 підставою проведення перевірки вказано пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.
Приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.
Верховний Суд у постанові від 12.10.2021 у справі справа № 120/5729/20- а зауважує, що стаття 80 Податкового кодексу України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.
У наказі №1231-п від 10.05.2022 не наведено фактичних підстав для його застосування щодо зазначеного платника податків, відповідачем не обґрунтовано наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктами 80.2.2 і 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, зокрема, щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення платником податків тих вимог чинного законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки.
Суд не заперечує того факту, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Отже, за результатами розгляду справи суд погоджується з доводами позивача про те, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки позивача призводять до відсутності правових наслідків такої.
Оскільки відповідач не довів наявність підстав, визначених пп.80.2.2та пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, для призначення фактичної перевірки позивача , суд погоджується з доводами позову про незаконність призначення та проведення такої фактичної перевірки.
Суд також вважає необхідним врахувати, що відповідно до п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Аналіз наведених норм п. 81.1. ст. 81 ПК України свідчить про те, що податковим законодавством передбачений обов`язок вручення документів на проведення перевірки уповноваженим особам, а саме:
- безпосередньо платнику податків;
- уповноваженому представнику;
- або особам, які фактично проводять розрахункові операції.
З акту перевірки вбачається, що вона була проведена у присутності продавця, який відмовився від підписання акта та отримання його примірника, а також від проставлення підпису у направленнях на перевірку.
Як засвідчено в самому акті, перевіряючим не було надано доказів в підтвердження трудових відносин між позивачем і продавцем, а отже останній не може вважатися ані уповноваженим представником підприємця, ані особою, яка фактично проводила розрахункові операції.
Посилання контролюючого органу на те, що до початку проведення перевірки було здійснено контрольну розрахункову операцію (придбано товар у продавця позивача), що, на думку контролюючого органу, свідчить про початок фактичної перевірки та допуску до її проведення, не може бути взято судом до уваги, з огляду на те, що проведення контрольної розрахункової операції не є обставиною, з якою норми Податкового іксу України пов`язують фактичний допуск до перевірки.
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 04.09.2020 року по справі №821/1274/18.
Пунктом 86.1. ст. 86 ПК України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Пунктом 86.5. ст. 86 встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначенихстаттею 80цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеномустаттею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Отже, наявність порушення при призначенні та/або проведенні перевірки може бути підставою позову про скасування податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки.
У постанові від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення.
Тобто, встановлені судом порушення відповідачем вимог закону щодо призначення та оформлення фактичної перевірки вже є самостійною і достатньою підставою для висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.
Водночас, щодо прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд вважає за необхідним зазначити наступне.
Основні засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. № 265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Як вже було зазначено вище, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
- 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- 80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;
- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Аналіз наведених норм свідчить, що пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, слугує наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства; 80.2.3 - письмове звернення покупця (споживача); 80.2.5 - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства.
- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР. Його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За правилами пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №265, контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.
За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення; (абз 3 пункт 1 статті 17 Закону №265).
Натомість, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначені.
Таким чином, правила та порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій та здійснення за їх допомогою відповідних розрахункових операцій, зокрема і невидача відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання відповідної розрахункової операції, а також відповідальність за порушення таких вимог в повному обсязі врегульовані приписами Закону №265. Вимоги ж щодо виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та відповідальність за їх порушення встановлені спеціальним Законом №481.
Отже, фактичну перевірку може бути проведено з питань виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, - тобто тих питань, що врегульовані нормами Закону №481.
Відтак, податковий орган не мав повноважень на дослідження у ході проведення фактичної перевірки позивача питань щодо дотримання ним вимог Закону №265.
Суд зазначає, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, не охоплює собою можливість перевірки контролюючим органом дотримання платниками податків Закону №265, оскільки здійснення наведених ним функцій охоплюється саме приписами Закону №481.
Також, суд звертає увагу на те, що за змістом п. 12 розділу II Прикінцевих положень Закону № 265/95-ВР, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, санкції за порушення вимог цього Закону не застосовуються, крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів.
Позивачем по справі підтверджено та не спростовано відповідачем факт здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізацію електронних сигарет, проте електронні сигарети не є підакцизним товаром та для їх реалізації не потрібна ліцензія та нормами діючого законодавства не встановлено санкцій за роздрібну торгівлю електронними сигаретами.
Відповідно абз. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V, виключно законами встановлюються: санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Отже, наслідком здійснення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа, є незастосування до суб`єкта господарювання відповідними контролюючими органами фінансових санкцій, в силу прямої заборони, встановленої спеціальним законом.
При цьому, акт перевірки не містить інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем ліцензування і маркування тютюнових виробів, з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів оглянутої продукції, опису дій, вчинених посадовими особами контролюючого органу в ході фактичної перевірки.
На підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абз. 7, абз 17 ч.2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 125 300 грн.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).
Відповідно до ст.1 цього Закону 481/95-ВР: тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування; терміни "пальне", "електронна сигарета", "рідини, що використовуються в електронних сигаретах" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.
Згідно з п. 14.1.563 п.14.1 ст. 14 ПК України, електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин. Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими;
Відповідно до Методичних рекомендацій щодо класифікації згідно з вимогами УКТ ЗЕД товарів харчового призначення, електронна сигарета - це працюючий на елементі живлення мікроелектронний пристрій, який нагріває рідину, що містить пропіленгліколь, ароматизатор з нікотином або без нікотину. Пара, що утворюється, імітує традиційний процес паління сигарет. Пристрій може мати вигляд звичайної сигарети, сигари або люльки для паління або іншої форми. Під час вдихання потік повітря активізує парогенератор (випарник), в якому відбувається нагрівання рідини та перетворення її у пару, що нагадує тютюновий дим. Товар представлено у наборі для роздрібної торгівлі, який також містить зарядний пристрій, шнур живлення й набір запасних патронів та класифікується у товарній позиції 8543 згідно з УКТ ЗЕД (тобто група 85). Класифікація змінних картриджів для електронних сигарет здійснюється відповідно до складу рідини у товарній позиції 3824 згідно з УКТ ЗЕД (група 38).
Згідно з 14.1.564 п.14.1 ст. 14 ПК України, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Згідно з п.215.1. ст. 215 ПК України, до підакцизних товарів належать: рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Частиною 21 ст. 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Частиною 25 ст. 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.
Згідно з приписами частина 31 ст. 15 Закону №481/95-ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.
Отже, нормами Закону №481/95-ВР та ПК України не передбачено ліцензування такого виду діяльності як роздрібна торгівля електронних сигарет, та обов`язкової наявності марок акцизного збору на електронних сигаретах, а тому ліцензія для роздрібної торгівлі та марки акцизного збору на електронних сигарет не потребується.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Враховючи наведене, суд приходить до висновку, що застосування абз. 7 та абз. 17 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР є безпідставним, оскільки нормами Закону №481/95-ВР та ПК України не передбачають ліцензування такого виду діяльності як роздрібна торгівля електронними сигаретами та обов`язкової наявності марок акцизного збору на електронних сигаретах.
Також суд зазначає, що норма абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР не передбачає застосування штрафних санкцій за зберігання, реалізації електронних сигарет та/або рідин, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, а зазначена в повідомленні-рішенні підстава застосування штрафних санкцій, передбачених абз. 17 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, є неправомірною, оскільки під час перевірки не встановлено реалізацію позивачем алкогольних напоїв.
Як зазначалося вище, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пункту 80.4. ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
За правилами підпункту 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Відповідно до п. 20.1.11 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;
З аналізу вищенаведених норм, можна дійти до висновку, що контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки. Проте, порядок проведення контрольної розрахункової операції має свої особливості та має відбуватися у порядку та у спосіб, визначені законодавством. Ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію певна посадова особа ДПС діє від імені держави в особі державного органу, що у свою чергу зумовлює використання для проведення такої операції державних коштів.
Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Оскільки положення ПК України не регулюють порядок проведення контрольних розрахункових операцій, то з урахуванням приписів ч. 6 ст. 7 КАС України, застосуванню підлягає закон, який регулює подібні правовідносини.
Так, відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 р. (далі - Закон №877-V) дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно абз. 6, 7, 15 ч.1 ст. 3 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних Акту, зокрема, п.2.2.12, посадовими особами контролюючого органу перед початком фактичної перевірки було здійснено контрольну закупку (контрольну розрахункову операцію) з придбання одноразової електронної сигарети по ціні 300 грн. ELF BAR на загальну суму 300,00 грн.
Проте, суд зазначає, що працівниками ГУ ДПС не складався акт за результатами проведення контрольної розрахункової операції під час проведення фактичної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 ; також не відомо, яка саме посадова особа ДПС здійснила контрольну розрахункову операцію, у кого та коли; товар, придбаний не повертався та не складався акт повернення придбаного товару ФОП ОСОБА_1 , за результатами такої контрольної розрахункової закупки; також відсутні первинні документи, які підтверджують отримання посадовою особою ГУ ДПС коштів для здійснення контрольної розрахункової операції у позивача.
Відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про джерела фінансування органів державної влади", органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет на відповідний рік.
Оскільки, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, контрольна розрахункова операція здійснювалась виключно за особисті кошти перевіряючого з його особистої карти та, враховуючи відсутність доказів, які б вказували на видачу посадовим особам, які в межах проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснили контрольну розрахункову операцію під час фактичної перевірки суб`єкта господарювання, грошових коштів (готівки) з каси за рахунок відповідних бюджетних асигнувань контролюючого органу, вказані грошові кошти фактично мають інше джерело походження ніж кошти, передбачені на здійснення відповідної діяльності органів ДПС.
Відповідно ст. 13 Закону №877-V, відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом.
У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи.
Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб`єкта господарювання.
Згідно з ст. 14 ЗУ №877-V, відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженої ним особи (фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи) і засвідчується актом відбору зразків продукції.
До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції.
Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акту відбору зразків продукції.
Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції.
Контрольні зразки повинні зберігатися в умовах, що забезпечують збереження їх якості та цілісності.
Відібрані зразки продукції повинні бути укомплектовані, упаковані та опломбовані (опечатані).
Умови зберігання і транспортування відібраних зразків продукції не повинні змінювати параметри, за якими буде проводитися експертиза (випробування) цих зразків.
Посадова особа, яка відбирає зразки продукції для експертизи (випробування), забезпечує їх збереження і своєчасність доставки до місця здійснення експертизи (випробування).
Відповідно до ст. 15 Закону №877-V, за наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відбору зразків.
Акт відбору зразків продукції складається у трьох примірниках. Всі примірники акту підписуються посадовою особою, яка відібрала зразки продукції, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою.
Один примірник акту відбору зразків додається до опломбованих (опечатаних) зразків продукції та передається разом із зразками до уповноваженої та/або акредитованої організації, що призначена для проведення експертизи (випробування) та зазначена в рішенні про відбір зразків продукції, другий - залишається у суб`єкта господарювання, 3 - в особи, яка здійснила відбір зразків продукції.
В акті відбору зразків продукції зазначаються: місце і дата складення акту; номер і дата рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), на підставі якого здійснюється відбір зразків продукції, посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснюють їх відбір; найменування та місцезнаходження юридичної особи та/або її відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, в яких здійснюється відбір зразків продукції; посада та прізвище, ім`я і по батькові уповноваженої особи суб`єкта господарювання; перелік та кількість відібраних зразків продукції із зазначенням виробника, дати виробництва, серії (номера) партії, загальної вартості зразків. Форма акту відбору зразків затверджується Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що законодавство не містить дозволу щодо використання для проведення контрольних операцій приватних коштів, у т.ч. коштів осіб, які проводять перевірку, а відтак, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, посадові особи контролюючого органу, за відсутності законодавчого дозволу, не мають права використовувати власні кошти для проведення контрольної розрахункової операції.
Крім того, в контексті вищезазначених обставин справи, у даному випадку, на підтвердження обставин того, що контрольна розрахункова операція проводилась у зв`язку з виконанням функцій держави, тобто, за рахунок державних коштів, відсутні докази отримання посадовими особами контролюючого органу державних коштів для цілей проведення контрольної розрахункової операції, тобто її проведення за рахунок та від імені саме контролюючого органу у зв`язку та з метою виконання працівниками контролюючого органу функцій держави.
З наведеного вище вбачається, що контрольна розрахункова операція фактично проведена не за рахунок контролюючого органу, тобто не у зв`язку з виконанням функцій держави.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що працівниками ГУ ДПС не були відібрані зразки в порядку, встановленому ЗУ №877-V, для проведення експертизи для встановлення обставин реалізації позивачем товарів, що підлягають ліцензуванню та оподаткуванню акцизним збором.
Відтак, з аналізу вказаних положень та зважаючи на докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 125 300,00 грн. є неправомірним, тому рішення ГУ ДПС про застосування фінансових санкцій від 08.07.2022 №008600709 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Спірне рішення було прийняте на підставі Акту за наслідками встановленого порушення п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. На підставі пп. 54.3.3 п. 54.3. ст. 54, абз. 1, 2 пп. 121.1. ст. 121 ПК України до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн.
Відповідно п.85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Згідно з пунктом 85.6 статті 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до пункту 85.7 статті 85 ПК України, отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
Пунктом 85.8 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 з 01.05.2022 перебувала на спрощеній системі оподаткування та була платником єдиного податку другої групи.
Відповідно п.291.2. ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з п. 296.1. ст. 296 ПК України, фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.
Згідно з п. 296.2. ст. 296 ПК України, платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого, обчисленого і сплаченого в порядку, визначеному законом для даної категорії платників.
Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Згідно з п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Так, пунктом 44.1 статті 44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Як зазначалось вище та не спростовано відповідачем, під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 на об`єкті не було. Перевіряючі не пропонували продавцю усно або письмово отримати список документів для передачі ФОП ОСОБА_1 для подальшого надання перевіряючім.
Оскільки, працівники ГУ ДПС не повідомили належним чином продавця та/або ФОП ОСОБА_1 про проведення фактичної перевірки, не надали направлення на проведення фактичної перевірки, копії наказу про проведення перевірки, позивач по справі до моменту отримання Акту перевірки 14.09.2022 не була обізнана про проведення фактичної перевірки з 16.05.2022 по 20.05.2022, й відповідно, не була обізнана про необхідність подавати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
В матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання відповідно до абз. 2 п. 85.4. ст. 85 ПК України, відповідного запиту на отримання всіх копій документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки посадовою (службовою) особою контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 .
Відповідний акт, що засвідчував би факт відмови ФОП ОСОБА_1 надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, відповідачем не складався відповідно п. 85.6. ст. 85 ПК України.
З урахуванням викладеного, позивач не був належним чином повідомлений про необхідність надати контролюючому органу копій всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відтак, відсутня протиправна дія або бездіяльність платника податків, що вказує на відсутність складу правопорушення й відповідно унеможливлює настання негативних правових наслідків у вигляді накладення штрафу відповідно п. 121.1. ст. 121 ПК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням встановлених судом фактичних обставин, перевірених доказами, та аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу не знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті, а тому позов підлягає задоволенню.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
За змістом частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 3237,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник