Справа № 320/2581/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження

27 березня 2023 року № 320/2581/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., при секретарі судового засідання Лозовому О.А., за участі сторін:

представника позивача - Мартюшева С.С. ;

представника відповідача - Ткача С.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Державного підприємства Завод Генератор

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство Завод Генератор із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.10.2022 №287550413 щодо застосування штрафу у сумі 5 298 791,28 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 06.03.2023.

Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Клопотання про закриття провадження у справі заявник обґрунтовує правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 21.09.2021 у справі №905/2030/19, згідно якого визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, складених стосовно юридичних осіб, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, належить до юрисдикції господарських судів.

Представник позивача заперечував проти клопотання про закриття провадження, зазначивши при цьому, що постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Державного концерну «Укроборонпром» від 29.12.2010 №1221, підприємство включено до переліку державних підприємств учасників Державного концерну «Укроборонпром». Одним із видів діяльності підприємства згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за КВЕД 25.40 виробництво зброї та боєприпасів. Відтак підприємство має особливий статус та до нього не може застосовуватися процедура санації або ліквідації.

У підготовчому судовому засіданні 27.03.2023 представник відповідача підтримав заявлене клопотання, просив суд закрити провадження, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі №905/2030/19.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання, просив відмовити в його задоволенні. Наголошував на тому, що зазначена відповідачем постанова не може застосовуватися до спірних відносин, так як не відповідає всім критеріям справи.

Дослідивши всі матеріали справи та надані докази, заслухавши думку сторін, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, судом встановлено таке.

Частиною 2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статей 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 21.07.2008 у справі №50/155 відкрито провадження про банкрутство Державного підприємства Завод «Генератор».

Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі по тексту - КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до частини третьої статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Частиною третьою статті 7 КУзПБ визначено процесуальні наслідки щодо необхідності надіслання до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство та який розглядає спір по суті, матеріалів справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, статтею 7 КУзПБ, як процесуальним законом, змінено юрисдикцію розгляду ряду спорів фізичних осіб - боржників щодо їх майна, які раніше розглядалися у цивільних судах, а також віднесено до господарської юрисдикції ряд інших спорів юридичних осіб, які стосуються майна боржника (юридичної чи фізичної особи), зокрема й тих, які виникають з кредиторами - контролюючими органами щодо сплати податків та зборів.

Спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 1340/3510/18 (пункти 77, 81), Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 05 липня 2019 року у справі № 826/17147/18 (пункти 17, 18).

При цьому, суд зауважує, що захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 також зазначила, що закриття провадження у справі є недоцільним, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у повному обсязі.

У зв`язку із викладеним, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі, а відтак клопотання не підлягає задоволенню судом.

Керуючись статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника Головного управління ДПС у м. Києві про закриття провадження у справі №320/2581/23 за позовом Державного підприємства Завод Генератор до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.10.2022 №287550413 щодо застосування штрафу у сумі 5 298 791,28 грн

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2023

Суддя Колеснікова І.С.