Справа № 200/3158/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року Справа№200/3158/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського міського управління ГУ МВС України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського міського управління ГУ МВС України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2008 по 06.11.2015 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум індексації; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2008 по 06.11.2015 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум індексації.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику/повідомлення сторін).

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Законом України від 24 лютого 2022 року N2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ 14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на 31 березня 2023 року в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд продовжує розгляд і вирішення справи в письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що в період з 01.08.1997 по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ при ГУМВС України в Донецькій області, а з 07.11.2015 по 02.09.2019 року проходив службу в Національній поліції України при ГУНП в Донецькій області. Зазначив, що у період з 01.01.2008 по 06.11.2015 року нарахування та не виплата індексації грошового забезпечення проводились не у встановленому законом порядку, а саме без нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, та з 01.03.2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року. Крім того, зазначив, що 30.11.2021 року звернувся із письмовою заявою до начальника ГУ НП в Донецькій області про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2008 по 06.11.2015 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, проте ГУ МВС України в Донецькій області відмовило листом від 28.12.2021 року № 313лк. Бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2008 по 06.11.2015 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року вважає протиправною, просив задовольнити позов.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_2 ), є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.10.2015 року, адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач - Маріупольське міське управління ГУ МВС України в Донецькій області () у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28.08.2019 року № 390 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням з 02 вересня 2019 року.

На звернення позивача з питань нарахування та виплати індексації грошового забезпечення індексацію грошового забезпечення за період проходження служби в ОВС з 01.01.2008 по 06.11.2015 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, Головним управлінням МВС України в Донецькій області надано відповідь листом від 28.12.2021 року № 15-313лк, відповідно до якої згідно з інформацією, наданою ліквідаційною комісією Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, базовий місяць для здійснення індексації грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008 по 31.12.2011 року є січень 2008 року, в період з 01.05.2014 по - січень 2012 року. Індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2012 по 30.04.2014 року не проводилась, оскільки величина індексу споживчих цін за вказаний період не перевищив 101 відсоток. Додатково повідомлено, що в січні 2012 року відбулось підвищення грошового забезпечення, у зв`язку з чим січень 2012 року вважається базовим місяцем для нарахування індексації. Право для здійснення індексації грошового забезпечення для базового місяця - січня 2012 року вперше настало в травні 2014 року. Враховуючи зазначене, підстав для проведення перерахунку індексації грошового забезпечення відсутні.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 300 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з серпня по грудень 2008 року включно. В примітках зазначено, що в серпні 2008 року, в тому числі, виплачено індексацію за травень-липень 2008 року. Додатково зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2008 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 301 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня по грудень 2009 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2008 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 302 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня по грудень 2010 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2008 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 303 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січня по грудень 2011 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2008 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 304 ОСОБА_1 не нараховано індексацію грошового забезпечення за період з січня по грудень 2012 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2012 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 305 ОСОБА_1 не нараховано індексацію грошового забезпечення за період з січня по грудень 2013 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2012 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 306 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з травня по грудень 2014 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації є січень 2012 року.

Відповідно до довідки щодо виплати грошового забезпечення, виданої управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, від 10.12.2021 року № 307 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з січень по квітень 2015 року включно. В примітках зазначено, що базовим місяцем індексації до листопада 2015 року є січень 2012 року.

Отже, спірною обставиною у даній справі є наявність правових підстав для не здійснення відповідачем нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 06.11.2015 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі-Закон №1282-XII), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частинами 1 і 6 ст. 5 указаного Закону встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Також ч. 1 ст. 9 Закону №1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23.

Указана постанова Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 втратила чинність з 01.03.2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»

Пунктами 4, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі-Порядок №1078), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відповідно до пункту 10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка діє з 01 грудня 2015 року) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Крім того, суд звертає увагу на те, що приписами п. 10-1 Порядку №1078, у редакції, чинній до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року (який застосовувався до 01.12.2015 року), було передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Верховним Судом у постанові від 28 червня 2022 року у справі №420/4841/21 викладено правовий висновок, відповідно до якого з 1 грудня 2015 року зміна базового місяця для нарахування індексації залежить від підвищення тарифних ставок (окладів). За таких обставин, з 1 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а з моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи зазначене, у відповідача були відсутні підстави визначення січня 2008 року як базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за час проходження служби в ОВС (з 01.01.2012 року до 06.11.2015 року), оскільки відповідні правила проведення індексації застосовуються з 01.12.2015 року.

Крім того, стосовно індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2008 по 31.12.2011 року судом встановлено на підставі довідок щодо виплати грошового забезпечення, виданих управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 10.12.2021 року №№300,301,302,303, що відповідачем було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач, ОСОБА_1 є звільненим від сплати судового збору як учасник бойових дій.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Маріупольського міського управління ГУ МВС України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 31 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова