Справа № 580/438/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

28 березня 2023 року Справа № 580/438/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом позову публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.10.2022 № .

Ухвалою суду від 27.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. На виконання ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

08.02.2023 до суду від представника ПАТ Черкасиобленерго надійшло клопотання про передачу справи до господарського суду Черкаської області, на розгляді якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго.

Оцінивши доводи, наведеного клопотання, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на розгляді Господарського суду Черкаської області перебуває справа №17-14-01/1494 про визнання банкрутом Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 провадження у справі №17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ Черкасиобленерго закрито, однак постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 ухвалу господарського суду Черкаської області від 30.03.2021 скасовано, а справу №17-14-01/1494 направлено до господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

Пунктом 4 Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує: всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (абзац 4 частини 2 статті 7 КУзПБ).

Відповідно до частини 3 статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №905/2030/19 зазначила, що статтею 7 КУзПБ виокремлено категорію спорів, які розглядаються в межах справи про банкрутство господарським судом, а саме: майновий спір, стороною в якій є боржник, тобто не залежно від того, чи є боржник у справі про банкрутство позивачем або відповідачем у іншому майновому спорі.

Вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство із визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Також, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 Цивільного кодексу України є майном боржника. Таким чинои матеріали справи, в якій стороною є боржник та під час дії спеціальної норми статті 7 КУзПБ - належить надіслати (передати) до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

На підставі наведеного, цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №580/438/23 є правомірність податкового повідомлення-рішення, яке збільшує майнові зобов`язання ПАТ Черкасиобленерго, з огляду на підстави статті 7 КУзПБ суд вважає за доцільне справу № 580/447/23 надіслати до Господарського суду Черкаської області для розгляду спору в межах справи № 17-14-01/1494 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго.

При цьому, суд зазначає, що КАС України не встановлено порядку передачі адміністративних справ господарському суду у зв`язку з набранням чинності 21.04.2019 Кодексом України з процедур банкрутства.

Між тим, висновок суду про необхідність передачі справи на розгляд господарському суду ґрунтується на наступному.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справіСокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термінвстановленим законому статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того,що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, який не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, що не мала регулювання законом.

Отже, висловлювання судом, встановленим законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності пізніше Кодексу адміністративного судочинства та по новому визначив підсудність справ, в яких стороною є боржник у справі про банкрутство.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у даному провадженні за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Положеннями КАС України не передбачено порядку вчинення суддею процесуальних дій у разі, якщо справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Тому для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача наявні підстави застосувати за аналогією закону п.3 ч.1 ст.29 КАС України, яка передбачає, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.8 ст.29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

На підставі ч.6 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 ч.1 цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено

Керуючись ст.ст.19, 27, 29, 30, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Адміністративну справу №580/438/23 за позовом публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення передати на розгляд до Господарського суду Черкаської області на розгляді якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго.

2. Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ