Справа № 748/530/23
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №748/530/23
Провадження №2-а/751/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Сергієнко Анатолія Володимировича, Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -

за участі сторін:

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - Телень О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1.1. Адвокат Рожина О.Г. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Сергієнко А.В. (далі відповідач 1), ГУНП в Чернігівській області (далі відповідач 2) про скасування постанови серії БАД №187111 від 27.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху по ч.1 ст.121-3 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.

1.2. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.01.2023 року постановою інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Сергієнко А.В було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн.

Позивач вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Зазначає, що перед початком руху перевірив справність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, в т.ч. і освітлення заднього номерного знаку. Оскільки конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, він дізнався про технічну несправність лише після зупинки інспектором поліції.

Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не встановив причини, які обумовили виникнення тимчасової технічної несправності в системі освітлення заднього номерного знаку, проігнорував надані позивачем пояснення, не роз`яснив процесуальні права під час розгляду справи та унеможливив залучення захисника.

1.3. 23.03.2023 року представником відповідача ГУНП в Чернігівській області надано відзив на позовну заяву, в якому заперечують щодо задоволення заявлених позовних вимог, наполягають на тому, що інспектор Сергієнко А.В., розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 діяв в межах свої повноважень, керуючись нормами чинного законодавства і виніс постанову відповідно до встановленої норми.

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.

2.1. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. В поданих письмових поясненнях на адресу суду просили справу розглядати за їх відсутності. Позивач в письмових поясненнях зазначив, що перед початком руху він ретельно перевіряв освітлення транспортного засобу, в тому числі, номерного знаку. Можливо, через тривалий маршрут та ями на дорогах після бойових дій, освітлення номерного знаку вийшло з ладу, але це сталось вже під час руху і не з його вини.

2.2 Представник ГУНП в Чернігівській області та відповідач ОСОБА_2 заперечували щодо задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. Останній зауважив, що позивач як на момент зупинки, так і в позовній заяві визнає факт порушення вимог п.п.«в» п.2.9 ПДР.

Незважаючи на надання йому часу для усунення виявленої технічної несправності на місці, водій так і не зміг полагодити освітлення номерного знаку.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3.1. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.02.2023 року справу передано до Новозаводського районного суду м. Чернігова за підсудністю /а.с.13-14/.

3.2. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.03.2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження /а.с.22/.

ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

4.1. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.01.2023 року серії БАД №187111 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

4.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що «27.01.2023 року о 17 год. 15 хв. на а/д Чернігів-Козелець-Київ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ISUZU NOR71R н.з. НОМЕР_1 на якому неосвітлений номерний знак в темну пору доби, чим порушив п.п.2.9 В ПДР».

V. Оцінка суду.

5.1. Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП є, зокрема, керування водієм транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком.

5.2. Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог п.п.«в» п.2.9 ПДР, а саме: керування транспортним засобом з неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) номерним знаком.

У даному випадку закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з того моменту коли особа рухалась на транспортному засобі з неосвітленим номерним знаком.

5.3. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані можуть встановлюватися, зокрема, і поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

5.4. З системного аналізу вище вказаних норм, вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем 1 повинно бути надано докази в підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом у темну пору доби з номерним знаком, що неосвітлений.

5.5. Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників /ч.2 ст.159 КАС України/.

5.6. Зі змісту позовної заяви та письмових пояснень позивача вбачається, що узагальнений зміст оскаржуваної постанови зводиться лише до відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення через необізнаність про технічну несправність в освітленні номерного знаку, яка начебто виникла безпосередньо під час руху транспортного засобу.

Отже, в конкретному випадку факт керування позивачем транспортним засобом в темну пору доби в якому не був освітлений номерний знак сторонами не заперечується, а відтак вказану обставину в силу ч.1 ст.78 КАС України суд вважає достовірною та такою, що не підлягає доказуванню.

5.7. Згідно п.2.3 «а» ПДР водій для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Тобто, обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія, а тому доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 не передбачав або не міг передбачити несправність в освітленні заднього номерного знаку на правомірність постанови жодним чином не впливають.

5.8. Зі змісту письмових пояснень позивача, які узгоджуються з поясненнями відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні також вбачається, що ОСОБА_1 після виявлення інспектором поліції технічної несправності в освітленні номерного знаку повідомив, що в разі її не усунення продовжить рух транспортним засобом згідно вимог п.31.5 ПДР до місця ремонту /а.с.40 абз.6,7/.

Суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що виявлена несправність не є такою, яка взагалі забороняє керування транспортним засобом. Так, згідно п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Разом з тим, така несправність, як неосвітлений номерний знак не входить у перелік несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України.

Доводи представника позивача про те, що виявлена несправність не перешкоджала керуванню ОСОБА_1 транспортним засобом є абсолютно безпідставними, а поведінка останнього про наміри продовжувати рух є свідченням свідомого ігнорування вимог ПДР та правомірності дій інспектора поліції.

5.9. Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд звертає увагу, що власне зміст позовної заяви та письмові пояснення позивача щодо обставин вчинення правопорушення підтверджують факт порушення ним вимог п.п.«в» п.2.9 ПДР та узгоджуються зі змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень інспектором поліції відносно позивача. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП.

Відсутність фото або відеозапису виявленого правопорушення, з огляду на позицію позивача, що викладена в позовній заяві та письмових поясненнях, не впливає на доведеність порушення останнім вимог п.п.«в» п.2.9 ПДР.

5.10. Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його підпис, при цьому жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав.

При цьому, судом не встановлено обставин, за яких можливо було б стверджувати про упередженість працівників патрульної поліції під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення та/або будь-яким чином перевищили свої повноваження по відношенні до позивача.

5.11 За встановлених обставин, суд, оцінюючи доводи позивача в позові щодо його невинуватості та неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_1 не основані на належних доказах, нічим не підтверджуються і спрямовані на ухилення останнім від адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, факт наявності якого, не викликає у суду, жодних сумнівів.

Доводи представника позивача про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення автоматично не свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки вина в даному випадку може бути виражена і у виді необережності.

Обставини, що викладені в адміністративному позові, та подальшій деталізації у письмових поясненнях після отримання відзиву на позову заяву, на думку суду, свідчать про певну тенденцію представника позивача моделювання позиції захисту з врахуванням і осмисленням фактичних обставин справи, що не заборонено законом.

5.12 Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

5.13 Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

VІ. Судові витрати.

6.1. Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

6.2. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Сергієнко Анатолія Володимировича, Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 (Богданівська сільська рада), СГТ «Прилісся-3», РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідачі:

Інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Сергієнко Анатолій Володимирович ( проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000);

Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000).

Суддя В.Г. Павлов