Справа № 560/378/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/378/23
РІШЕННЯ
іменем України

31 березня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів в рахунок відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої бездіяльністю, інфляційні нарахування за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 19 425, 32 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять гривень тридцять дві копійки) та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 4 002, 96 грн. (чотири тисячі дві гривні дев`яносто шість копійок).

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з огляду на несвоєчасне виконання зобов`язання з призначення грошової допомоги з 08.12.2016 по 08.12.2022, у відповідача виникло зобов`язання зі сплати ОСОБА_1 3% річних та індексу інфляції.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що між позивачем і відповідачем не існує договірних відносин, оскільки сторони між собою не укладали ніяких цивільно-правових договорів. Натомість, одноразова грошова допомога, передбачена Законом, - це виплата, яка передбачена не в обов`язковому порядку, а у разі настання певних обставин та надання позивачем відповідних документів, які підтверджують право останнього на отримання такої допомоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до довідки Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ №176596, позивачу 06.07.2010 встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї.

30.11.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги та надав копії необхідних документів.

Згідно листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №7/3105 від 08.12.2016 року позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки не подано ряд документів.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 по справі №822/2592/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 адміністративний позов задоволено, та вирішено:

- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення та не направлення до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 3 - ї групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за №499.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у 15 денний строк оформити і направити до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 3 - ї групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за №499.

На виконання вказаного рішення суду, ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 12.04.2017 за вихідним №7/283 скерував до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29.05.2017 за вихідним №248/3/6/1815, відповідні документи щодо виплати повернуті без реалізації.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.08.2017 по справі №822/1880/17, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 позов задоволено , та вирішено:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.11.2016, про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою №499.

Дане рішення суду апеляційної інстанції Міністерством оборони України оскаржено в касаційному порядку. Постановою Верховного Суду від 22.03.2018 касаційну скаргу залишено без задоволення.

В подальшому позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою про добровільне виконання рішення суду по справі №822/1880/17.

За результатами розгляду заяви та на виконання рішення суду по справі №822/1880/17, комісією Міністерства оборони України прийнято рішення, оформлене протоколом № 112 від 02.11.2018, про відмову ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3-ї групи інвалідності, відповідно до Постанови №499.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Хмельницький окружний адміністративний суд по справі №560/1133/19 прийняв рішення від 25.06.2019 року, яким:

- визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом № 112 від 02 листопада 2018 року, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 06 липня 2010 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499;

- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Не погодившись із судовим рішенням, Міністерство оборони України оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 по справі 560/1133/19 вирішено:

- апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково;

- рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати в частині зобов`язання Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 в цій частині прийняти нове рішення;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 30 листопада 2016 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

- в решті рішення залишити без змін.

Постановою Верховного Суду по справі №560/1133/19 від 28.10.2021 року вирішено касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково, а саме: постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі №560/1133/19,- скасувати, справу №560/1133/19 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі №560/1133/19 вирішено апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року - без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Міністерство оборони України оскаржило його в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду по справі №560/1133/19 від 11.05.2022 року вирішено відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019р. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021р. за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії.

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.11.2022 року № 308 вбачається, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 560/1133/19, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року Міноборони призначено одноразову грошову допомогу полковнику у відставці ОСОБА_1 , якого 27.05.2005 року звільнено з військової служби та 06.07.2010 року під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї (довідка МСЕК серія НОМЕР_1 від 06.07.2010 р.) в розмірі 48-місячного грошового забезпечення в сумі 22 310,40 (двадцять дві тисячі триста десять гривень 40 коп.) грн.

На виконання рішення суду по справі №560/1133/19, 08.12.2022 відповідач, шляхом зарахування на картковий рахунок ОСОБА_1 , виплатив кошти в сумі 22 310 грн.

Позивач, вважаючи наявним у нього права на отримання інфляційних витрат та 3% річних, спричинених несвоєчасною виплатою одноразової грошової допомоги, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 1-1 Закону № 2011-XII).

Частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Положеннями частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; 4) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; 5) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; 6) встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві; 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина шоста статті 16-3 Закону № 2011-XII).

Згідно із частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок №975.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.11.2022 вбачається, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 560/1133/19, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року Міноборони призначено одноразову грошову допомогу полковнику у відставці ОСОБА_1 , якого 27.05.2005 року звільнено з військової служби та 06.07.2010 року під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї (довідка МСЕК серія ХМ № 176596 від 06.07.2010 р.) в розмірі 48-місячного грошового забезпечення в сумі 22 310,40 (двадцять дві тисячі триста десять гривень 40 коп.) грн.

Тобто, враховуючи дату встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності (довідка МСЕК серія ХМ № 176596 від 06.07.2010), позивач отримав право на виплату одноразової грошової допомоги. Вказане також підтверджується судовими рішеннями у справі №560/1133/19.

При цьому, за правилами пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку № 975, подані заявником.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

У свою чергу, відповідно до пункту 14 Порядку № 975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Разом з цим, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів (пункту 20 Порядку № 975).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення одноразової грошової допомоги. При цьому, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості.

Таким чином, законодавець не пов`язує строк прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги зі строком її виплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №802/1349/17-а.

Тому в даному випадку ні рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, ні рішення про призначення одноразової грошової допомоги від 18.11.2022 (прийняте на виконання судового рішення у справі №560/1133/19) не впливає на встановлення строку виплати одноразової грошової допомоги, оскільки законодавець не пов`язує строк прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги зі строком її виплати.

З урахуванням того, що у справі, яка розглядається, Міноборони виконало перед позивачем покладену на нього державою функцію щодо соціального захисту військовослужбовців шляхом виплати йому гарантованої законодавством одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності (08.12.2022 відповідачем нараховано та виплачено позивачеві на банківську картку кошти в сумі 22310 грн., що не заперечується сторонами), то суд вважає, що в даному випадку безпідставно стверджувати про несвоєчасність виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 975.

Що стосується застосування до даних правовідносин статті 625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині другій статті 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

За змістом статей 524, 533 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з факту виплати одноразової грошової допомоги.

Судом не встановлено факту прострочення виплати одноразової грошової допомоги, тому відсутні підстави для стягнення з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої бездіяльністю, інфляційні нарахування за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 19 425, 32 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять гривень тридцять дві копійки) та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 4 002, 96 грн. (чотири тисячі дві гривні дев`яносто шість копійок).

Суд вважає за необхідне також звернути увагу на те, що навіть за наявності встановлення факту прострочення виплати одноразової грошової допомоги застосування до спірних правовідносин норми Закону №1282-ХІІ не є можливим, з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

В цій же статті встановлено перелік грошових доходів, які підлягають індексації, а саме: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат (частина третя статті Закону № 1282-ХІІ).

Таким чином, зі змісту вказаної норми випливає, що в переліку виплат, що підлягають індексації, одноразова грошова допомога, яка підлягає виплаті відповідно до статті 16 Закону № 2011-XII, не передбачена.

Разом з тим, частиною другою статті 2 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Так, з метою реалізації положень Закону №1282-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 1078.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (посадовими окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей.

Тобто, Кабінет Міністрів України також не включив суми одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Законом №1282-ХІІ, до переліку виплат, які підлягають індексації.

Абзацом 4 пункту 2 Порядку 1078 Кабінет Міністрів України включив до складу грошових доходів населення, що підлягають індексації, грошове забезпечення військовослужбовців, але не одноразову грошову допомогу.

При цьому в пункті 3 Порядку 1078 наведений перелік виплат, які не підлягають індексації. В цьому переліку зазначається про соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму.

Наведений в пункту 3 Порядку 1078 перелік виплат, які не підлягають індексації, не є вичерпним, про що свідчить використання законодавцем слова «зокрема».

Отже, основним критерієм для висновку про неможливість індексації одноразової грошової допомоги, виплаченої на підставі статті 16 Закону № 1282-ХІІ є те, що вказана допомога має разовий характер і не включена ані Законом № 1282-ХІІ, ані Порядком №1078 до виплат, які підлягають індексації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування проведені позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 19 425, 32 грн.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27.12.2022 року по справі 640/14757/21.

Також суд зазначає, що оскільки судом не встановлено несвоєчасність виплати позивачу одноразової грошової допомоги, тому відсутні підстави, передбачені статтею 625 ЦК України, для стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги.

Європейський суд з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58) зазначив, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів в рахунок відшкодування шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Міністерство оборони України (Повітрофлотський проспект, 6,м.Київ,03168 , код ЄДРПОУ - 00034022)

Головуючий суддя В.К. Блонський