Справа № 505/1208/23
Суддя: Івінський О. О.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1208/23
Провадження № 2-а/505/48/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Івінського О. О.
при секретарі Черчел Ю.В.,
за участі:
представника позивача ОСОБА_1
відповідачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України громадянку російської федерації ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
31 березня 2023 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки російської федерації ОСОБА_3 , в якому просить про примусове видворення відповідачки за межі території України на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
В обґрунтування позову покликається на те, що громадянка російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без документів що посвідчують її особу, 28 березня 2023 року о 19 год. 00 хв. на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону була затримана прикордонним нарядом «Пост спостереження» в контрольованому прикордонному районі на відстані до 5 (п`яти) метрів до лінії державного кордону за незаконне перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну на напрямку с. Нова Андріяшівка (Республіка Молдова) с. Лучинське (Україна) в пішому порядку, без вантажу в районі прикордонного знаку № 0506. Своїми діями відповідачка вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 Кодекс України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 263 КУпАП, 28 березня 2023 року о 19 год. 00 хв. її було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. При затриманні відповідачка представилася громадянкою України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з відсутністю у неї документів, що посвідчують її особу протокол про адміністративне затримання складено за даними з її слів. З метою перевірки вказаних даних та ідентифікації затриманої особи були направлені 29.03.2012 запити про ідентифікацію затриманої особи до ГУ ДМС України в Одеській області та контактного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_3 прикордонного загону, оскільки відповідачка при спілкуванні з військовослужбовцями ДПСУ зазначила, що народилась в м. Кишинів і має паспорт громадянки Республіки Молдови. Згідно отриманої відповіді з контактного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_3 прикордонного загону від 29.03.2023, відповідно до національних баз даних Республіки Молдови, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фігурує як громадянка Республіки Молдова, але фотографія у базах даних не відповідає фотографії відповідачки. Відповідно до отриманої інформації з ДМС України, згідно до Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фігурує громадянкою України, проте у 2017 році змінила прізвище на «БУЗИЛА» після одруження, але фотографія у базах даних не відповідає фотографії відповідачки. З метою встановлення особи з відповідачкою були проведені додаткові фільтраційно-перевірочні заходи, в ході яких вона заявила, що є громадянкою російської федерації та надала копії документів, що посвідчують її особу, які зберігалися на її мобільному телефоні, а саме: паспорт громадянки російської федерації серії НОМЕР_4 на особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та паспорт громадянки російської федерації для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на особу ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Додатково вказала, що надати оригінали вказаних документів не може, оскільки залишила їх на території Республіки Молдови в м. Тирасполь, в якому вона тимчасово проживала на передодні незаконного перетинання державного кордону на вхід в Україну, поза пунктами пропуску через державний кордон. У відповідності до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб від 06.10.2017 року позивачем 29.03.2023 року направлено запит № 21/1496-23-Вих про реадмісію відповідачки. Поряд із цим, від молдовської сторони 29.03.2023 надійшла відповідь на вказаний запит за № 35/34-1104 в якому молдовська сторона відмовляє у прийнятті відповідачки по прискореній процедурі реадмісії. У зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадженням правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установа держави-агресора на території України припинена. З огляду на зазначене, на даний час унеможливлене надання органами дипломатичної служби України сприяти в інформуванні російської сторони про затримання громадян росії, тому у позивача відсутня можливість звернутися до вказаних установ російської федерації із повідомленням про затримання відповідачки, підтвердження громадянства російської федерації у відповідачки та оформлення документів, які надають їй право виїхати з території України. Оскільки, позивач не має права прийняти рішення про примусове повернення відповідачки відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 30 березня 2023 року було прийнято рішення про примусове видворення ОСОБА_2 за межі території України, але виконати вказане рішення не має можливості через відсутність у відповідачки відповідних документів, що дають право на перетин державного кордону України.

Ухвалою Котовського міськрайооного суду Одеської області від 31 березня 2023 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду на 31 березня 2023 року.
Представник позивача Лунгул А.С. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у адміністративному позові та просила задовольнити.
Відповідачка у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, щогромадянка російської федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , без документів що посвідчують її особу, 28 березня 2023 року о 19 год. 00 хв. на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону була затримана прикордонним нарядом «Пост спостереження» в контрольованому прикордонному районі на відстані до 5 (п`яти) метрів до лінії державного кордону за незаконне перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну на напрямку с. Нова Андріяшівка (Республіка Молдова) с. Лучинське (Україна) в пішому порядку, без вантажу в районі прикордонного знаку № 0506. Своїми діями Відповідач вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення від 29 березня 2029 року.

При затриманні відповідачка представилася громадянкою України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з відсутністю у неї документів, що посвідчують її особу протокол про адміністративне затримання складено за даними з її слів, що підтверджується копією протоколу про адміністративне затримання від 28 березня 2023 року.

Так як відповідачка при спілкуванні з військовослужбовцями ДПСУ зазначила, що народилась в м. Кишинів і має паспорт громадянки Республіки Молдови, позивачем були направлені запити про ідентифікацію затриманої особи до ГУ ДМС України в Одеській області та контактного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_3 прикордонного загону.

Згідно отриманої відповіді від 29 березня 2023 року з контактного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_3 прикордонного загону, відповідно до національних баз даних Республіки Молдови, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фігурує як громадянка Республіки Молдова, але фотографія у базах даних не відповідає фотографії відповідачки.

Відповідно до відповіді з Головного управління ДМС України в Одеській області за № 5100.4.1-3549/51.2-23 від 30.03.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 05 вересня 2015 року Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області у зв`язку з набуттям громадянства України. У зв`язку зі зміною прізвища отримала паспорт громадянина України у формі картки № НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_7 » та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 . Для встановлення особи було надіслано фото ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що в подальшому при проведені додаткових фільтраційно-перевірочні заходів, відповідачкою були надані копії документів, що посвідчують її особу, які зберігалися на її мобільному телефоні, а саме: паспорт громадянки російської федерації серії НОМЕР_4 на особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та паспорт громадянки російської федерації для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на особу ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , які долучені до матеріалів справи.

У відповідності до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб від 06.10.2017 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )29 березня 2023 року було направлено запит № 21/1496-23-Вих про реадмісію ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Регіонального управління Сходу Прикордонної поліції Республіки Молдова за № 35/34-1104 від 29 березня 2023 року було відмовлено в прийнятті ОСОБА_2 по прискореній процедурі реадмісії в зв`язку з тим, що вона не фігурує як громадянка Республіки Молдова.

З листа Адміністрації Державної прикордонної служби України за № 21-35185/0/6-22-ВИХ від 03 листопада 2022 року вбачається, що інформування дипломатичного представництва російської федерації про затримання громадян росії не є можливим, та як у зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадженням правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установа держави-агресора на території України припинена. З огляду на зазначене, на даний час унеможливлене надання органам дипломатичної служби України сприяти в інформуванні російської сторони про затримання громадян росії.

Листом Міністерства закордонних справ за № 21/2/9427-22-вих від 20.10.2022 повідомлено, що у зв`язку з припиненням дипломатичних відносин між Україною та росією, діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Дипломатичними представниками третьої держави наразі не здійснюється представлення інтересів України в росії та, відповідно, рф в Україні. З огляду на вищезазначене, на даний час унеможливлене надання органами дипломатичної служби сприяння в інформуванні російської сторони про затримання громадян рф.

30 березня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )прийнято рішення про примусове видворення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за межі території України до країни походження або третьої країни.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.
Відповідно до п. 15-2 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються прийняття та виконання рішень про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, затриманих під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також інших передбачених законом випадках.

Таким чином, станом на момент адміністративного затримання, так і на дату звернення з цим позовом, у Відповідач відсутній будь-який документ, що дає право на виїзд з України, у зв`язку з чим Позивач і звертається з цим позовом для затримання особи з метою її документування та примусового видворення відповідно до законодавства України.

У відповідності до ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

У відповідності до вимог п. 5 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» однією з основних функцій прикордонної служби України - є участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.

Так, статтею 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Статтею 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

У відповідності до ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Враховуючи, що у Відповідача відсутні відповідні документи, що дають право на виїзд з території України та дана обставина перешкоджає проведенню процедури видворення, а також враховуючи, що у вказаного іноземця-правопорушника відсутнє джерело доходу на території України, відсутня інформація про родичів, Позивач вважає необхідним звернутися до суду про затримання особи з метою забезпечення її примусового видворення за межі території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для видворення відповідачки за межі території України у зв`язку з чим позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Крім того, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню вимогу про затримання та поміщення відповідачки до пункту тимчасового перебування іноземців, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для подальшого видворення відповідачки за межі території України.
У відповідності до п. 19 ст. 289 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 15 та ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» статтями 12, 20, 55, 59, 60, 160, 161, 168, 245, 257, 289, 372 КАС України, -

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України громадянку російської федерації ОСОБА_3 задовольнити.
Примусово видворити за межі території України громадянку російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішення суду звернути до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено 31 березня 2023 року.

Суддя О.О. Івінський