Справа № 240/8380/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/8380/23

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо не проведення нарахування та невиплати мені ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.09.2016 по 12.09.2022 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити мені середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.09.2016 року по 12.09.2022 включно відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили подати до суду звіт про виконання рішення.

Перевіряючи матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд вважає, що така не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві, яка подана до суду ОСОБА_1 не зазначено:

- ідентифікаційного коду Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- відомих номерів засобів зв`язку Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- офіційної електронної адреси або адреса електронної пошти Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Окрім того, строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, у постанові від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що як вихідна допомога, так і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні мають разовий характер.

Верховний Суд в своїх постановах від 22.01.2020 (справа №620/1982/19) та від 04.12.2019 (справа №815/2681/17) зазначив, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, котрі визначають місячний строк звернення до суду.

За таких обставин, для звернення до адміністративного суду з вимогами щодо виплати середнього заробітку під час звільнення з публічної служби застосовується місячний строк, визначений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до виписки з карткового рахунку з позивачем проведений остаточний розрахунок при звільненні 12.09.2022.

При цьому, позивач звернувся до суду 30.03.2023, тобто із пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску позивач суду не надав, не навів обґрунтування щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, що свідчить на користь висновку про недотримання позивачем вимог ч. 6 ст. 161 КАС України.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви документ про сплату судового збору не долучено. Разом з тим, позивач у позовній заяві вказує, що звільнений від сплати судового збору а підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав).

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який позано фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Так, з 01.01.2023 набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 3 листопада 2022 року № 2710-IX, згідно з яким розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 грн. (ст.7).

Водночас, згідно пп.1, 13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Слід вказати, що середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Відповідний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19.

Оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Крім того, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто, лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно наявності статусу учасника бойових дій або предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи саме як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни регулюється Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Ст.22 Закону № 3551-XII передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту (в тому числі учасники бойових дій), отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 Закону №3551-XII. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

При цьому, конструкція п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI, в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавало у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 27.03.2020 по справі № 9901/83/20, від 29.04.2020 по справі №420/6866/19, в постанові від 05.11.2020 по справі № 855/83/20.

Таку ж оцінку процесуальному питанню пов`язаному із застосуванням пільг із сплати судового збору учасниками бойових дій надавала Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06.05.2020 по справі № 9901/70/20 та у постанові від 09.10.2019 по справі №9901/311/19.

Тому, пільги, що передбачені п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI із сплати судового збору в межах даних адміністративних правовідносинах застосовані бути не можуть, тому судовий збір при зверненні до суду у цій справі повинен бути сплачений позивачем на загальних підставах.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

1. позовної заяви та її копії із зазначенням:

- ідентифікаційного коду Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- відомих номерів засобів зв`язку Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- офіційної електронної адреси або адреса електронної пошти Департаменту захисту економіки Національної поліції України в особі Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

2. заяви про поновлення строку звернення до суду та документального обґрунтованого пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом.

3. оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн, сплаченого за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл./ТГ м.Житомир/22030101;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Рахунок отримувача: UA 4006797;

Код отримувача: 37976485;

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);

Призначення платежу *;101;__________(РНОКПП позивача. Судовий збір, за позовом ___________ (ПІП позивача), Житомирський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Лавренчук