Справа № 280/1011/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання відповідача

03 квітня 2023 року Справа № 280/1011/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5)

Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, просп.Соборний, буд.168),

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної судової адміністрації України (далі відповідач 1), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо незабезпечення відповідача 2 в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу, починаючи з 19.07.2022;

2) зобов`язати відповідача 1 забезпечити відповідача 2 бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 19.07.2022;

3) визнати протиправними дії відповідача 2 щодо невиплати позивачу суддівської винагороди, починаючи з 19.07.2022;

4) зобов`язати відповідача 2 нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 19.07.2022;

5) стягнути на користь позивача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Чепелюком О.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1063543 від 07.02.2023.

Ухвалою суду від 10.03.2023 поновлено позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду з даним позовом та відкрито провадження у справі №280/1011/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

30.03.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (вх.№12768) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що оскільки суддя належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, спір щодо прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби за його участі в якості позивача не може розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження та повинен розглядатись за правилами загального позовного провадження.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить з наступного.

Частинами першою, другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною другою статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Отже, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Дана справа у розумінні частини шостої статті 12 КАС України не належить до справ незначної складності. Водночас така її характеристика автоматично не відносить її до тієї категорії справ, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження. При цьому, ця справа не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих статей.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у подібних правовідносинах у постанові від 03.03.2021 у справі №340/1916/20.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування в даній справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що відповідачем до суду поданий відзив на позов та додатки до нього, а клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не містить будь-якої інформації стосовно предмету спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, відтак у клопотанні представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 44, 243, 248, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про розгляд справи №280/1011/23 в порядку загального позовного провадження відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі Судова влада України, за якою учасники справи можуть отримати інформацію: http://adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.В.Мінаєва