Справа № 200/861/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року Справа№200/861/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокатка Верченко О.О., представник позивача ОСОБА_1, подала до суду адміністративний позов до відповідача-1, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідача-2, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо відмови в призначені пенсії позивачу та скасувати рішення про відмову в призначені пенсії;

- зобов`язати відповідача-1 призначити пенсію позивачу з 04.07.2022, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, з повним робочим днем під землею згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 з 24.01.2000 по 19.12.2001, з 04.10.2011 по 06.11.2013 - на підземних роботах, а також на провідних професіях з 05.03.2002 по 25.06.2002, з 04.02.2003 по 03.10.2011, з 07.11.2013 по 01.03.2022 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликався на те, що 04 липня 2022 року він звернувся за призначенням пільгової пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12 липня 2022 року №95 в призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року у справі № 200/4014/22, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12 липня 2022 року № 95 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву від 04 липня 2022 року про призначення пенсії.

15 грудня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом за №18019-17169/В-02/8-0500/22 повідомило позивача про те, що під час виконання судового рішення прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до страхового стажу не зараховані: періоди роботи згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 з 01.09.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2014 по 31.08.2014, з 01.11.2014 по 28.02.2015, з 01.04.2015 по 31.05.2015, з 01.07.2017 по 31.08.2017, з 01.10.2021 (в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) відсутня інформація про сплату підприємствами страхових внесків; період навчання з 01.09.1995 по 18.06.1999 згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис внесений з порушенням пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (не зазначено дату видачі диплому). До стажу роботи на пільгових умовах згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 не враховано період з 05.03.2002 по 25.06.2002 (прохідник підземний), з 04.02.2003 по 03.10.2011 (прохідник підземний), з 04.10.2011 по 06.11.2013 (майстер гірничий підземний), з 07.11.2013 (прохідник підземний; запис про звільнення в трудовій книжці відсутній, а інформація про сплату страхових внесків наявна по 30.09.2021), оскільки відсутня уточнююча довідка (додаток № 5 до Порядку). Не взято до уваги копії дипломів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , оскільки їх сканкопії зроблені не з оригіналів документів і відсутні додатки до них, в яких зазначається форма та періоди навчання. В індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) наявна інформація про спеціальний стаж з 2000 по 2021 роки із кодами ЗПЗ014А2, ЗПЗ014А1, ЗПЗ013А1, проте вона не взята для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах, оскільки не відомо місце розташування підприємств чи їх правонаступників, в яких позивач працював (тимчасово окупована чи підконтрольна Україні територія). Стаж згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, становить 2 роки 7 днів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнало, простило відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Позовна вимога до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не розглядало заяву та додані до неї документи та не приймало спірне рішення, яке є предметом спору в даній справі. За матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складає 19 років 10 місяців 29 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 02 роки 00 місяців 07 днів. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 з 01.09.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2014 по 31.08.2014, з 01.11.2014 по 28.02.015, з 01.04.2015 по 31.05.2015, з 01.07.2017 по 31.08.2017, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) відсутня інформація про сплату підприємствами страхових внесків. Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах в підприємствах, зазначених в пункті 18 вказаної постанови, не врахована інформація про спеціальний стаж з 2000 по 2021 роки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5), оскільки не надано відомості щодо місцезнаходження підприємств.

В зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 24 листопада 2022 року прийнято рішення №95 про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку.

За даними КП «Діловодство спеціалізованого саду» ухвалу про відкриття провадження у справі від 03 березня 2023 року в електронному вигляді доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 03 березня 2023 року о 12:41.

В строк, встановлений судом, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відзиву на адміністративний позов не подало.

03 березня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03 березня 2023 року від відповідачів витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_4 .

04 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12 липня 2022 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 95 в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

19 серпня 2022 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4014/22, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.07.2022 №95, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 липня 2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

24 листопада 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення вмотивовано тим, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви:

1) до страхового стажу не враховані:

періоди роботи, згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 з 01.09.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2014 по 31.08.2014, з 01.11.2014 по 28.02.2015, з 01.04.2015 по 31.05.2015, з 01.07.2017 по 31.08.2017, з 01.10.2021, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) відсутня інформація про сплату підприємствами страхових внесків;

період навчання з 01.09.1995 по 18.06.1999 згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис внесений з порушенням п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (не зазначено дату видачі диплому);

2) до стажу роботи на пільгових умовах, згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , не враховано період з 05.03.2002 по 25.06.2002 (прохідник підземний), з 04.02.2003 по 03.10.2011 (прохідник підземний), з 04.10.2011 по 06.11.2013 (майстер гірничий підземний), з 07.11.2013 (прохідник підземний; запис про звільнення в трудовій книжці відсутній, а інформація про сплату страхових внесків наявна по 30.09.2021), оскільки відсутня уточнююча довідка (додаток № 5 до Порядку).

3) не взято до уваги копії дипломів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , оскільки їх сканкопїї зроблені не з оригіналів документів і відсутні додатки до них, в яких зазначається форма та періоди навчання;

4) в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) наявна інформація про спеціальний стаж з 2000 по 2021 роки із кодами ЗП3014А2, ЗП3014А1, ЗПЗ013А1, проте вона не взята для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах, оскільки не відомо місце розташування підприємств чи їх правонаступників, в яких працював заявник (тимчасово окупована чи підконтрольна Україні територія).

Рішенням встановлено, що згідно з наданими документами страховий стаж становить 19 років 10 місяців 29 днів, з урахуванням кратності за стаж роботи на пільгових умовах - 20 років 10 місяців 29 днів. Стаж, згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, становить 2 роки 7 днів.

В трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана 27 січня 2000 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спірні періоди страхового стажу містяться наступні записи:

Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Південнодонбаська №1»

запис №2 - 24.01.2000 - прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті, наказ №17-к від 24.01.2000;

запис №3 - 16.03.2000 - переведений гірником 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, наказ №50к від 16.03.2000;

запис №4 - 19.12.2001 - звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ №2к від 03.01.2002.

Відкрите акціонерне товариство «Шахта Південнодонбаська №3»

запис №5 - 05.03.2002 - прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті, наказ №433к від 05.03.2002;

запис №6 - 25.06.2022 - звільнений за власним бажанням стаття 38 КЗпП України, наказ №1173к від 26.06.2002.

Відкрите акціонерне товариство «Шахта Південнодонбаська №3», Відособлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «Донецьквугілля», Відособлений підрозділ «Шахтоуправління «Південнодонбаська №3» ДП «Донецьквугілля», Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія», Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая»

запис №7 - 04.02.2003 - прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею, наказ №206к від 03.02.2003;

записи №8-9 - реорганізація підприємства

запис №10 - 24.11.2003 - переведений прохідником 5 розрядку підземним з повним робочим днем в шахті, наказ №2250к від 24.11.2003;

запис №11-13 - реорганізація підприємства;

запис №14 - 04.10.2011 - переведений майстром підземним з повним робочим днем під землею, наказ №1221к від 04.11.2011

запис №15 - реорганізація підприємства;

запис №16 - 07.11.2013 - переведений прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ №1381к від 07.11.2013;

запис №17-19 - підприємство реорганізоване «Шахта ім. М.С. Сургая»

За даними «Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 » (форма ОК-5) станом на 05.07.2022

- за спірний період з 24.01.2000 по 19.12.2001 спеціальний стаж у роботодавця Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Південнодонбаська №1» ( ) облікований:

за 2000 рік за кодом ЗПЗ013А1 в кількості 11 місяців 8 днів;

за 2001 рік за кодом ЗПЗ013А1 в кількості 11 місяців 19 днів.

- за спірний період 05.03.2002 по 25.06.2002 спеціальний стаж у роботодавця Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Південнодонбаська №1» ( ) облікований за 2002 рік за кодом ЗПЗ014А2 в кількості 3 місяці 22 дні.

- за спірний період з 04.02.2003 по 03.10.2011 спеціальний стаж у роботодавця Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Південнодонбаська №1» ( ) облікований за 2003 рік за кодом ЗПЗ014А2 в кількості 3 місяці 25 днів;

у роботодавця Відособлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «Донецьквугілля» () облікований за 2003 рік за кодом ЗПЗ014А2 в кількості 2 місяці;

у роботодавця Відособлений підрозділ «Шахтоуправління «Південнодонбаська №3» ДП «Донецьквугілля» () облікований за 2003 рік за кодом ЗПЗ014А2 в кількості 5 місяців, за 2004 рік за кодом ЗПЗ014А2 в кількості 12 місяців;

у роботодавця Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія» () облікований за 2004 рік за кодом ЗПЗ014А2 в кількості 5 місяців;

у роботодавця Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» () облікований за 2005, 2006, 2007, 2008, 2008, 2009, 2010, три дні жовтня 2011 роки за кодом ЗПЗ014А2.

- за спірний період з 04.10.2011 по 06.11.2013 спеціальний стаж у роботодавця Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» () облікований за кодом ЗПЗ013А1.

- за спірний період з 07.11.2013 по 01.03.2022 спеціальний стаж у роботодавця Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» () облікований з 04 жовтня 2011 року по червень 2016 року за кодом ЗПЗ014А2;

у роботодавця Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая» () облікований з липня 2016 року по грудень 2021 року за кодом ЗПЗ014А2.

За даними форми РС-право на дату звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії страховий стаж становить 19 років 10 місяців 29 днів, з урахуванням кратності - 20 років 10 місяців 10 днів; стаж, згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, - 2 роки 7 днів.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі - Інструкція №58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції №58 якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно з постановами Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач-2 мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383), який регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 (далі - Список № 202).

Згідно з розділом І Списку №202 право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

В період з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Згідно з пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І вказаного Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 (який діяв до 16 січня 2003 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

В період з 16 січня 2003 року по 02 серпня 2016 року застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1.1а підрозділу 1 розділу І цього Списку №1 правом пільгового пенсійного забезпечення користуються усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

З 03 серпня 2016 року застосовується Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461.

Згідно з підрозділом 1 розділу І цього Списку №1 правом пільгового пенсійного забезпечення користуються працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

За результатами судового розгляду встановлено, що за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку у трудовій книжці, яка подана позивачем, відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження його стажу роботи за спірні періоди.

За даними форми РС-право відповідач обчислив страховий стаж ОСОБА_1 згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, тільки за період з 24.01.2000 по 19.12.2001 (2 роки 7 днів).

Отже, позовні вимоги про зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, з повним робочим днем під землею згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 з 24.01.2000 по 19.12.2001 - на підземних роботах, заявлені безпідставно, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, періоди роботи позивача прохідником підземним з повним робочим днем в шахті з 05.03.2002 по 25.06.2002 та з 04.02.2003 по 31.12.2003 відповідач-2 протиправно не обчислив як пільговий страховий стаж згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.

Страховий стаж позивача з 01 січня 2004 року має обчислюватися за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІV).

За наслідками судового розгляду встановлено, що за даними «Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5» з 01 січня 2004 року спеціальний стаж позивача облікований за кодами ЗПЗ013А1, ЗПЗ014А1 та ЗПЗ014А2.

Згідно з довідниками кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановами правління Пенсійного фонду України 05 листопада 2009 року №26-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за №1136/17152, 08 жовтня 2010 року №22-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за №1014/18309,

код підстави ЗПЗ013А1 застосовується з 05 листопада 1991 року та має назву «Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам»;

код підстави ЗПЗ014А1 застосовується з 05 листопада 1991 року та має назву «Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років»;

код підстави ЗПЗ014А2 застосовується з 05 листопада 1991 року та має назву «Працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років».

У спірному рішенні відповідач-2 зазначив, що інформація про спеціальний стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) із кодами ЗП3014А2, ЗП3014А1, ЗПЗ013А1 не взята для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах, оскільки не відомо місце розташування підприємств чи їх правонаступників, в яких працював заявник (тимчасово окупована чи підконтрольна Україні територія).

Дана підстава є незаконною, оскільки протирічить частині 2 статті 24 Закону №1058-ІV.

Отже, данні, що містяться в системі персоніфікованого обліку про спеціальний стаж позивача з 01 січня 2004 із кодами ЗП3014А2, ЗП3014А1, ЗПЗ013А1, підлягають врахуванню при обчисленні страхового стажу територіальним органом Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону №1058-ІV.

Щодо відсутності інформації про сплату підприємствами страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) за певні періоди роботи.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону №1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону №1058).

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме: 1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; 2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині 2 статті 24 Закону №1058-IV даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

Отже, відповідач-2 протиправно відмовив в зарахуванні періодів роботи 01.09.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2014 по 31.08.2014, з 01.11.2014 по 28.02.2015, з 01.04.2015 по 31.05.2015, з 01.07.2017 по 31.08.2017, з 01.10.2021 до страхового стажу позивача.

Щодо відсутності уточнюючої довідки суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений (далі - Порядок).

Тобто, відповідно до Порядку його дія поширюється виключно на випадки відсутності у особи трудової книжки або відповідних записів у ній.

В той же час, у пункті 1 цього Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, до впровадження персоніфікованого обліку.

Разом з тим, з копії трудової книжки, яка видана на ім`я позивача, вбачається, що як сама трудова книжку, так і відповідні записи у ній до впровадження персоніфікованого обліку, не мають дефектів їх вчинення та містять посилання на відповідні накази, засвідчені печатками підприємства.

Отже, відповідач-2 протиправно посилається на відсутність уточнюючих довідок як на підставу для не зарахування до спеціального стажу періодів трудової діяльності як до, так і після 1 січня 2004 року.

Щодо не відповідності запису про навчання Інструкції, суд зазначає наступне.

Згідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

За приписами п. 2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 4.1 Інструкції встановлено, що у звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, з вищенаведеного слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а тому і не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17 (провадження № К/9901/22832/18).

Крім того, в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Позивач помилково вважає, що його права порушені діями відповідача-2, оскільки його права були порушені спірним рішенням.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії №, прийняте 24 листопада 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

В задоволенні позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію з 04.07.2022, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, з повним робочим днем під землею згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 з 24.01.2000 по 19.12.2001, з 04.10.2011 по 06.11.2013 - на підземних роботах, а також на провідних професіях з 05.03.2002 по 25.06.2002, з 04.02.2003 по 03.10.2011, з 07.11.2013 по 01.03.2022 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію незалежно від віку мають:

або працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років,

або працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Тобто, частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV встановлені дві різні підстави (сукупність умов щодо виконуваної роботи та стажу на таких роботах) для призначення пенсії незалежно від віку.

Позивач вважає, що має право на призначення пенсії незалежно від віку, оскільки обчислив свій пільговий страховий стаж шляхом складення стажу роботи на підземних гірничих роботах та стажу роботи за провідною спеціальністю.

Суд зазначає, що такий підхід для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку є помилковим, оскільки не відповідає вимогам частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ; суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень (постанови Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі №804/3646/18 та від 21грудня 2019 року у справі №663/574/17).

В той же час, оскільки права позивача порушені, але прийняття рішення на користь останнього, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень територіального органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання відповідача-2 розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатом розгляду якої прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб наведений вище.

Щодо позовних вимог, звернених до відповідача-1, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання заявника.

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

На підставі вказаних положень Порядку №22-1 та судового рішення у справі №200/4014/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була розглянута заява позивача та прийняті спірні рішення.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Порядком №22-1 не врегульована ситуація як слід діяти в разі скасування судом рішення органу, що призначає пенсію, за результатами розгляду заяви про призначення пенсії.

З системного аналізу положень КАС України можна дійти висновку, що наслідком скасування індивідуального акту суб`єкта владних повноважень є зобов`язання саме цього суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В даній справі таким суб`єктом владних повноважень з Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Отже, в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області слід відмовити.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Зважаючи на те, що у спірних правовідносинах відповідач-2, як суб`єкт владних повноважень, не використав надані йому дискреційній повноваження для вирішення питання про призначення пенсії, про які було зазначено в рішенні, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом, судовий збір, сплачений останнім, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 (частина 1 статі 139 КАС України).

Згідно з квитанцією від 28.02.2023 позивач сплатив судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

За приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач подав адміністративний позов немайнового характеру в електронній формі, а тому мав сплатити 858,88 гривень (2684,00*0,4)*0,8.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 на користь позивача слід стягнути 858,88 гривень.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (юридична адреса: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, б. 15, , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №, прийняте 24 листопада 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківський області розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», подану 04 липня 2022 року ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення з урахування правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківський області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄРДПОУ 13486010, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5) відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 03 квітня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко