Справа № 357/3031/23
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/3031/23
Провадження № 2-а/357/47/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокур О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м.Біла Церква Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року представник позивача Новогребельська Ірина Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови, обґрунтовуючи наступним.

ОСОБА_1 , 14.03.2023 року дізналась із мобільного за стосунку АКБ «Приватбанк» про зняття коштів з її банківської карти в сумі понад 19 000 грн., як в подальшому стало відомо, шо списання коштів відбулося на підставі виконавчого документа, зокрема, на підставі постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №484 від 14.12.2022 року.

Однак, ОСОБА_1 не отримувала ні нарочно, ні засобами поштового зв`язку постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради №484 від 14.12.2022 року.

З метою отримання копії постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року, адвокатом Новогребельською І.М., 15.03.2023 року направлено адвокатський запит № 27 від 14.03.2023 року з вимогою надати копію протоколу, постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради № 484 від 14.12.2022 року з доказами направлення зазначеної постанови позивачу.

16.03.2023 року, адвокатом Новогребельською І.М., отримано відповідь від адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради на адвокатський запит № 27 від 14.03.2023 року з додатками, зокрема, копіями протоколу та копією постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради № 484 від 14.12.2022 року.

Представником позивача Новогребельською І.М. лише 16.03.2023 року отримано протокол № 466/22 від 23.11.2022 року та постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600 грн. на ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

Постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року була винесена на підставі протоколу № 466/22 від 23.11.2022 року, який складено інспектором КП Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» на підставі ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року отримана представником позивача адвоката Новогребельською І.М. лише 16.03.2023 року, оскільки ОСОБА_1 не була присутня та не викликалась на засідання адміністративної комісії для розгляду протоколу № 466/22, який складено інспектором КП Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» та позивачці не надсилалась засобами поштового зв`язку постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року.

Приписами ст. 288 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено районному, районному у місті, міському чи міськрайонному суді у порядку адміністративного судочинства.

Скаргу (позов) на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови протягом 10 днів з дня вручення такої постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вважає, що постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області №484 від 14.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 13600 грн. - є не правомірною, не законною та такою, яка підлягає скасуванню.

В протоколі № 466/22 від 23.11.2022 року, який складено інспектором КП Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» встановлено, що 23.11.2022 року о 11 годині 21 хвилині в місті Біла Церква по вул. Ярмаркова 4, кафе «Шашлична» було виявлено, що гр. ОСОБА_1 здійснила продаж пива марки «ІСЕ» об`ємом 0,5 л, вмістом спирту 6 % ціною 38 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій, чим порушила вимоги п. 1.1 Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 376 від 22.06.2022 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Доречно констатувати той факт, що в протоколі № 466/22 від 23.11.2022 року, КП Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» зазначено, що протокол складений на громадянку ОСОБА_1 на підставі ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, а в постанові адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення по ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, таким чином адміністративною комісією при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області без належних на те правових підстав змінено правову кваліфікацію Правопорушення, оскільки ст. 156 КУпАП містить 3 частини порушень з різною кваліфікацією правопорушень.

Відповідно до приписів частини 2 статті 156 КУпАП встановлено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Так, з диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП вбачається, що зазначена норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, порушення яких і буде підставою для адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

В даному випадку в оскаржуваній постанові адміністративної комісії, є посилання на порушення рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №376 від 22.06.2022 року , проте не зазначено, які саме вимоги, вказаного рішення порушено.

Також, звертають увагу суду, що до матеріалів протоколу № 466/22 від 23.11.2022 року, відповідачем не долучено копію чека щодо продажу пляшки пива.

Оскільки, фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження № К//18.

Звертають увагу суду, що в протоколі № 466/22 від 23.11.2022 року, який складено інспектором КП Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» на підставі ст.156 КУпАП, не зазначено інформації про вилучення пляшки пива та про наявність чи відсутність фіскального чека та не доведено факту купівлі пляшки пива бухгалтерськими документами (зокрема цю розрахункову операцію можна було підтвердити зняттям z-звіту), що «поза розумним сумнівом» підтверджував чи спростовував продаж пляшки пива.

Оскільки відсутність чека може бути підтверджено лише після зняття z-звіту з касового апарату і тільки після перерахунку готівки в касі.

В даному випадку в оскаржуваній постанові адміністративної комісії, є посилання на порушення рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 376 від 22.06.2022 року, проте не зазначено, які саме вимоги, вказаного рішення порушено.

Звертають увагу суду на тому аспекті, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради № 484 від 14.12.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності до ч. 2 ст. 156 КУпАП, а відповідно до застосованої кваліфікації адміністративного порушення, визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека підпадає під кваліфікацію ст. 155-1 КУпАП.

27.04.2022 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради прийнято рішення № 227, відповідно до пп. 1.2, 1.3 якого продаж алкогольних напоїв здійснювати виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та в кількості не більше ніж 2 одиниці в одні руки з часовим проміжком реалізації не менш як 2 години.

Отже, вказаним рішенням ради передбачено обмеження в частині кількості продажу алкогольних напоїв в одні руки з певним часовим проміжком та в частині застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Тобто, об`єктом правопорушення в даному випадку, зокрема, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій за порушення яких передбачена відповідальність, яка встановлена ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення за ст. 155-1 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальних органів, тобто працівники податкової служби України.

Таким чином, враховуючи об`єктивну сторону правопорушення, що сформульовано в оскаржуваній постанові та зважаючи на диспозицію ч. 2 ст. 156 КУпАП - що в сукупних діях ОСОБА_1 відсутні ознаки проступку, за який частина 2 статті 156 КУпАП передбачає адміністративну санкцію.

Враховуючи вищевикладене, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року винесена з порушенням події та складу адміністративного правопорушення, який визначений частиною 2 статті 156 КУпАП, оскільки визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека підпадає під кваліфікацію виключно ст. 155-1 КУпАП.

Просили суд визнати причини пропуску строку на звернення ОСОБА_1 із позовом поважними та поновити позивачці пропущений строк на звернення до суду із позовом про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року. Прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрити провадження за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року. Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн. Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13 600 грн. - закрити. Розгляд справи проводити за участі позивача або уповноваженого ним представника ( а. с. 1-8 ).

Разом із адміністративним позовом, подано клопотання про поновлення пропущеного строку ( а. с. 9-10 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року ( а. с. 27 ), головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 20 березня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом, відкрито провадження у вищевказаній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Розгляд справи призначено на 30.03.2023 року ( а. с. 32-33 ).

27 березня 2023 року за вх. № 12868 судом отримано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив відмовити позивачу в його задоволенні.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, 30.03.2023 року за вх. № 13602 судом отримано клопотання від представника позивача Новогребельської І.М., в якій остання просила адміністративний позов розглядати за відсутності представника позивача за наявними матеріалами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 27.03.2023 року за вх. № 12868 отримано відзив разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності відповідача.

Частиною 1 ст. 286 КАСУкраїни передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею ( ч. 1 ст. 205 КАС України ).

Оскільки учасники справи надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУкраїни у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи ( у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження ), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так як, учасники справи, як зазначено вище не з`явилися в судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень ( постанов ) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення ( постанови ).

Так, як зазначено вище, ухвалою судді від 20 березня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом ( а. с. 32-33 ).

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2022 року адміністративною комісією виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області винесено постанову № 484 про накладення адміністративного стягнення на громадянку ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в тому, що 23 листопада 2022 року 11 годині 21 хвилина в приміщенні кафе «Шашлична» за адресою: місто Біла Церква, вулиця Ярмаркова, 4, здійснила продаж пляшки пива «ICE MIX CUBA LIBRE» 0.5 літра вартістю 38 гривень без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушила вимоги рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 червня 2022 року № 376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади», підпункт 1.1. пункту 1 ( а. с. 19-20 ).

Так, винесення оскаржуваної постанови слугував протокол від 23 листопада 2022 року № 466/22 про адміністративне правопорушення, в якому було зазначено, що 23 листопада 2022 року 11 годині 21 хвилинав АДРЕСА_1 , в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було виявлено, що громадянка ОСОБА_1 здійснила продаж пива марки «ICE MIX CUBA LIBRE» об`ємом 0.5 літра вмістом спирту 6% ціною 38 гривень без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушила вимоги пункту 1.1. рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 376 від 22 червня 2022 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( а. с.17-18 ).

Вказаний протокол був складений інспектором з благоустрою відділу контролю за благоустрієм КП БМР «Муніципальна варта» ОСОБА_2 .

В протоколу зазначено, що до нього додається фото та відеофіксація правопорушення.

До того ж, у вказаному протоколі в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено, що касовий чек за алкоголь не видала, тому що касовий апарат на ремонті. Вину визнаю, прошу застосувати мінімальну штрафну санкцію. Міститься підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, в протоколі місце роботи позивача зазначено, як фізична особа-підприємець.

У зв`язку з цим, відповідач визнав позивачку винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення і наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13 600 грн.

З доданих відповідачем до відзиву документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримала запрошення ( повістку ) на засідання адміністративної комісії на 14.12.2022 року, про що свідчить таке фіскальний чек та роздруківка з відстеження, з якого вбачається, що відправлення вручено особисто 08.12.2022 року.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вважає, щов оскаржуваній постанові адміністративної комісії, є посилання на порушення рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 376 від 22.06.2022 року, проте не зазначено, які саме вимоги, вказаного рішення порушено. Також, до матеріалів протоколу № 466/22 від 23.11.2022 року, відповідачем не долучено копію чека щодо продажу пляшки пива. Окрім цього, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року винесена з порушенням події та складу адміністративного правопорушення, який визначений частиною 2 статті 156 КУпАП, оскільки визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека підпадає під кваліфікацію виключно ст. 155-1 КУпАП.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст.10 КУпАП ).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган ( посадова особа ) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення ); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу ( посадової особи ), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень ( в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності ) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

У той же час, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 466/22 від 23.11.2022 року був складений в день виявлення правопорушення з боку позивача, мітить підпис останньої.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення ); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Зазначений протокол, який наявний в матеріалах справи відповідає вищевказаним положенням КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 09 березня 1988 року № 5540-ХІ, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те особою.

20 травня 2022 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради прийнято рішення № 287 Про внесення змін в додаток до рішення виконавчого комітету міської ради від 24 липня 2018 року № 329 «Про уповноваження посадових осіб комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» на складання протоколів про адміністративні правопорушення», яким уповноважено посадових осіб комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» на складання протоколів про адміністративні правопорушення» ( зі змінами ) шляхом викладення його в новій редакції.

Згідно додатку до вищевказаного рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради інспектор з благоустрою комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Муніципальна варта» ОСОБА_2 уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, адміністративна комісія виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області винесла постанову від 14 грудня 2022 року № 484 про накладення адміністративного стягнення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, що складено уповноваженою на те посадовою особою.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 червня 2022 року № 376 «Про особливості торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Білоцерківської міської територіальної громади», торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі здійснювати: виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Тому, підставою для складення протоколу від 23 листопада 2022 року № 466/22 про адміністративне правопорушення слугувало продаж громадянкою ОСОБА_1 алкогольного напою без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Як зазначено вище, в протоколі зазначено, що до нього додається фото та відеофіксація правопорушення.

Однак, такі докази з боку відповідача не були додані до відзиву, з яким останній звернуся до суду 27.03.2023 року.

В протоколі № 466/22 від 23.11.2022 року про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач визнала свою вину у вчиненні правопорушення, про що свідчать пояснення останньої.

Тобто, з вище встановленого свідчить про те, що позивач не заперечує факт продажу нею 23.11.2022 року пива та невидачу чека.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП порушення працівником підприємства ( організації ) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом ( крім безалкогольного ), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом ( крім безалкогольного ), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом ( крім безалкогольного ), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом ( крім безалкогольного ), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива ( крім безалкогольного ), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно ( крім сигар ), або торгівля пивом ( крім безалкогольного ), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, як зазначено вище, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугувало саме порушенням останньою продаж пива без застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Реєстратор розрахункових операцій ( далі РРО ) пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів ( наданні послуг ), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів ( наданих послуг ), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу.

До РРО відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів ( послуг ) тощо ( абзац п`ятий ст. 2 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265) ).

Електронний контрольно-касовий апарат РРО, який додатково забезпечує попереднє програмування найменування і ціни товарів ( послуг ) та облік їх кількості, друкування розрахункових та інших звітних документів. У Законі № 265 до електронних контрольно-касових апаратів відносяться також торговельні автомати або інше подібне устаткування, що призначене для операцій з продажу товарів ( послуг ) без видачі покупцю чека, іншого звітного документа за готівкові кошти чи їх замінники жетони, картки платіжних систем або інші замінники грошей, без участі фізичної особи, яка контролює здійснення оплати таких товарів ( послуг ) ( абзац сьомий ст. 2 Закону № 265 ).

Згідно з вимогами Податкового кодексу України з 01 січня 2022 року фізичні особи підприємці платники єдиного податку другої, третьої та четвертої груп зобов`язані застосовувати РРО (або програмні ПРРО ) при здійсненні розрахункових операцій незалежно від виду діяльності та обсягу доходу.

Отже, фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 ( справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження № К//18 ).

Відповідно до ст. 155-1 КУпАП, порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, за вказане правопорушення передбачена санкція статті саме 155-1 КУпАП.

В свою чергу, оскаржуваною постановою адміністративної комісії Білоцерківської міської ради № 484 від 14.12.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності до ч. 2 ст. 156 КУпАП, а відповідно до застосованої кваліфікації адміністративного порушення, визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека, підпадає під кваліфікацію саме ст. 155-1 КУпАП.

Тому, об`єктом правопорушення в даному випадку, зокрема, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій за порушення яких передбачена відповідальність, яка встановлена ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення за ст. 155-1 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальних органів, тобто працівники податкової служби України.

Таким чином, враховуючи об`єктивну сторону правопорушення, що сформульовано в оскаржуваній постанові та зважаючи на диспозицію ч. 2 ст. 156 КУпАП що в сукупних діях ОСОБА_1 відсутні ознаки проступку, за який частина 2 статті 156 КУпАП передбачає адміністративну санкцію.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону ( внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета ) і суб`єкт.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п. 1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, постанова адміністративної комісії Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року винесена з порушенням події та складу адміністративного правопорушення, який визначений частиною 2 статті 156 КУпАП, оскільки визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека підпадає під кваліфікацію виключно ст. 155-1 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь ( ст. 62 Конституції України ).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, під час розгляду справи знайшло своє підтвердження доводам позивача, що оскаржувана постанова адміністративної комісії Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року винесена з порушенням події та складу адміністративного правопорушення, який визначений частиною 2 статті 156 КУпАП, оскільки визначене відповідачем порушення щодо не видачі фіскального чека підпадає під кваліфікацію виключно ст. 155-1 КУпАП.

Водночас, не заслуговують на увагу доводи позивача в частині того, що в оскаржуваній постанові адміністративної комісії є посилання на порушення рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 376 від 22.06.2022 року, в якому на думку позивача не зазначено, які саме вимоги, вказаного рішення порушено, оскільки у оскаржуваній постанові зазначено про порушення підпункту 1.1. пункту 1 вказаного рішення, яким виконавчий комітет міської ради вирішив, що з 23.06.2022 року, враховуючи письмове погодження Білоцерківської районної військової адміністрації, на території Білоцерківської міської територіальної громади торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі здійснювати виключно із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

До того ж, не заслуговують на увагу і доводи позивача в частині того, що відповідачем не долучено копію чека щодо продажу пляшки пива, оскільки позивачем особисто в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності в поясненнях зазначено, що касовий чек за алкоголь нею не видавався, тому що касовий апарат на ремонті.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 цього Кодексу зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального, права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу ( посадової особи ); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дійсно оскаржувана постанова адміністративної комісії Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року винесена з порушенням події та складу адміністративного правопорушення, а тому рішення суб`єкта владних повноважень не може бути залишенобез змін, відповідно підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

В силу ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач понесла судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в розмірі 497 грн., що підтверджується квитанцією № 65092783 від 17 березня 2023 року ( а. с. 11 ), які підлягають відшкодуванню у відповідності ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 7-12, 17-20, 22, 25, 72-78, 90, 94, 126, 139, 159-161, 205, 242, 257-259, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 245, 247, 252, 254, 256, 268, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови, - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 484 від 14.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 13 600 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 497 ( чотириста дев`яносто сім ) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.11.2000 року, РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: Адміністративна комісія виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області ( адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 15 ).

Повний текст судового рішення складено 30 березня 2023 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов