Справа № 140/1281/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1281/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулося з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якого просить суд скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка П.В. від 19.01.2023 у виконавчому провадженні № 69460503 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5 100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення суду позивачем не виконано з причин, які не залежать від нього, в той час як з аналізу приписів Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин.

З огляду на наведене вважає постанову державного виконавця про накладення штрафу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 27.02.2023 провадження у справі було відкрито та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким повідомляє суд, що позивачем не надано доказів на підтвердження вжиття ним будь-яких конкретних заходів, направлених на реальне виконання рішення суду. Відтак, оскільки на даний час рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 у справі № 140/1868/22 не виконано в повній мірі, чим порушенні вимоги статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, тому у державного виконавця були наявні підстави для накладення штрафу.

Враховуючи наведене, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивачем у справі подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких вказує на таке.

Борги, нараховані на виконання рішень судів, обліковуються Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронні пенсійні справи) та будуть виплачені в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Повідомляє, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області проведено донарахування коштів ОСОБА_1 згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 по справі №140/1868/22.

Відтепер, сума нарахованої заборгованості за період з 07.08.2021 по 30.04.2023 згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 по справі №140/1868/22 становить 94 013,89 грн., новий розмір пенсії ОСОБА_1 з травня 2023 року - 6 862,30 грн.

З огляду на вказане, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно приписів частини третьої статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

21.07.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69460503 з примусового виконання виконавчого листа № 7481/2022 виданого 23.06.2022 Волинським окружним адміністративним судом на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 140/1868/22 від 30.03.2022 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі позивач, ГУ ПФУ у Волинській області) провести ОСОБА_1 з 07.08.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Листом від 27.07.2022 № 0300-0306-8/25887 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило відповідача про те, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 у справі № 140/1868/22 в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, з 07.08.2021 ОСОБА_1 проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік), нарахування проведено за період з 07.08.2021 по 29.04.2022 в сумі 39 777,96 грн, а виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

У вказаному листі ГУ ПФУ у Волинській області зазначило, що на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404), у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом № 7481/2022 постанови про відкриття виконавчого провадження № 69460503 від 21.07.2022 підлягає закінченню.

19.01.2023 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 69460503, відповідно до якої за невиконання рішення суду від 30.03.2022 у справі № 140/1868/22 накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн (далі постанова ВП № 69460503 від 19.01.2023).

Вказана постанова мотивована, зокрема, тим, що рішення суду в частині нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ в часовому вимірі повинно виконуватись до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин або втрати статусу, що надає право на такі виплати. Фактично, виконання виконавчого листа на даний час не є здійснено повністю, доказів про проведення дій боржником для одержання з Держбюджету заборгованих ОСОБА_2 коштів не надано. Також не надано інформації про внесення даної суми заборгованості до Єдиного реєстру рішень, виконання яких гарантується державою для погашення заборгованостей, що утворилися внаслідок невиконань рішень судів.

Не погоджуючись із постановою ВП № 69460503 від 19.01.2023 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону № 1404 передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404).

Відповідно до частин першої, другої статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404 Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач наголошує на тому, що добровільно виконав рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 в справі № 140/1868/22, яке набрало законної сили 30.04.2022, шляхом нарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, за період з 07.08.2021 по 29.04.2022. Виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань на цю мету, про що було повідомлено державного виконавця.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на таке.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 07 серпня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов`язковим до виконання на всій території України.

Змістом спірних правовідносин в адміністративній справі № 140/1868/22 є право позивача на отримання соціальних виплат, що мають регулярний та постійний характер, а тому законодавчо не обмежені в якомусь часовому періоді.

Обмеження нарахування та виплати підвищення до пенсії будь якою кінцевою датою без скасування таких виплат або права на них шляхом постановлення спеціального законодавчого акту суперечить змісту спірних правовідносин та чинному законодавству, яким регулюються ці правовідносини.

Відтак, рішення суду в частині нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в часовому вимірі повинно виконуватись від дати вказаної в резолютивній частині рішення до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин або втрати позивачем права на такі виплати без обмеження в часовому проміжку.

Суд звертає увагу, що після набрання 30.04.2022 законної сили рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 у справі № 140/1868/22 нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінилося, тому у боржника ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні правові підстави для припинення нарахування та виплати підвищення до пенсії, відповідно до вказаного судового рішення після набрання ним законної сили.

Отже, суд приходить до висновку, що нарахування підвищення до пенсії, всупереч рішенню Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 у справі № 140/1868/22, безпідставно проведено ГУ ПФУ у Волинській області лише за період з 07.08.2021 по 29.04.2022.

Таким чином, ГУ ПФУ у Волинській області, як боржником порушено вимоги статті 129-1 Конституції України, частин першої третьої статті 14, частин першої, другої статті 370 КАС України у зв`язку з невиконанням зобов`язання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, на виконання рішення суду після набрання ним законної сили.

При цьому, суд вважає помилковим покликання позивача за наведених обставин на відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення оскільки позивачем не вжито дій для своєчасного надходження коштів з бюджету для виконання рішення суду.

Зокрема, ГУ ПФУ у Волинській області не надано державному виконавцю доказів вжиття всіх, залежних від нього, дієвих заходів для отримання в установленому порядку коштів для погашення заборгованості по виплаті підвищення до пенсії перед стягувачем ОСОБА_2 , через що боржником допущено недобросовісне зволікання із виконання обов`язків по виконавчому провадженню.

Щодо додаткових пояснень, згідно яких позивачем проведено донарахування коштів ОСОБА_2 згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 по справі №140/1868/22 за період з 07.08.2021 по 30.04.2023, суд зазначає, що вказані дії вчинені ГУ ПФУ у Волинській області вже після винесення постанови про накладення штрафу, а відтак не враховуються судом при наданні оцінки оскаржуваній постанові.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від ВП № 69460503 від 19.01.2023 винесена за наявності фактичних та правових підстав, оскільки державний виконавець дійшов правильного висновку про неналежне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 у справі № 140/1868/22 в частині нарахування стягувачу ОСОБА_2 належних їй коштів, відтак, відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ф.А. Волдінер