Справа № 420/3174/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3174/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» (далі - позивач, ТОВ «Поромний комплекс Орлівка»), в інтересах якого діє адвокат Гриценюк Владислав Олександрович, звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач 1, ГУ ДПС в Одеській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2, ДПС України), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в Одеській області № 7688364/37565282 від 22.11.2022 року;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 808 від 31.10.2022 року товариства з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» у день її подання - 14.11.2022 року на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.01.2020 року між Товариством та ТОВ «КАЗАК ДЬЮТІ ФРІ» було укладено договір оренди, досвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. з реєстровим № 1. 12.11.2020 було укладено договір про внесення змін № 1 та договір про внесення змін № 2, згідно з якими відбулася заміна сторони в Договорі, а саме: TOB «КАЗАК ДЬЮТІ ФРІ» було замінено на ТОВ «ДФ ТРЕЙДІНГ ГРУП». Відповідно до пункту 7 Договору Орендар крім сплати орендної плати сплачує на користь Товариства платіж за використання інфраструктури. Згідно додатковій угоді № 4 від 01.07.2022 до договору внесення змін № 2 від 12.11.2020, платіж Товариству за використання інфраструктури становить 10 % від місячного обсягу реалізованих товарів та послуг отриманого від торгівлі в магазині безмитної торгівлі, розташованому на території Товариства. До платежу не входить обіг реалізації підакцизної групи товарів, максимальна роздрібна ціна яких врегульована державою, а саме тютюнові вироби. На виконання умов пункту 7 Договору 07.11.2022 на адресу Товариства надійшов лист Орендаря № 07-11-2022 з додатками, в яких зазначався обсяг отриманого доходу від торгівлі в магазині безмитної торгівлі за жовтень 2022 року у сумі 3731508,70 грн. На підставі даних обсягів реалізації був складений та підписаний сторонами акт надання послуг № 826 від 31.10.2022 в сумі 373150,87 грн, у тому числі ПДВ 62191,81 грн. 31.10.2022 Товариством було виставлено в адресу Opeндаря рахунок на сплату № 772 для сплати платежу за використання інфраструктури Товариства у сумі 373150,87 грн, у тому числі ПДВ 62191,83 грн. Орендарем було сплачено зазначені послуги шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товариства.

Відповідно до підпункту «б» пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України Товариство було зобов`язано скласти та зареєструвати податкову накладну за першою із подій, а саме на дату надання послуг, яка є датою складення акту наданих послуг № 826 від 31.10.2022 на суму 373150,87 грн, у тому числі ПДВ 62191,81 грн.

На виконання вищезазначених вимог податкового законодавства Товариство склало та відправило на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних податкову накладну № 808 від 31.10.2022 на 373150,87 грн, у тому числі ПДВ 62193,81 грн.

Державною податковою службою України було зупинено реєстрацію податкової накладної № 808 від 31.102022, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.11.2022 № .

Фіскальним органом в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної запропоновано позивачу «надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». При цьому, будь-які конкретні документи, що позивачу було необхідно надати для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначено не було.

16.11.2022 року на підтвердження реальності операції, зазначеної у податковій накладній № 808 від 31.10.2022 позивач направив па адресу Головного управління ДПС в Одеській області в електронній формі засобами електронного зв`язку пояснення та копії документів відповідно до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 16.11.2022 № 1, а також документи довільного формату у кількості 9 документів (письмові пояснення, договори, додаткові угоди, акт падання послуг, рахунки на сплату, банківську виписку тощо).

Однак, за результатом розгляду вищевказаного звернення позивача відповідачем-1 в особі комісії регіонального рівня 22.11.2022 було прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН №7688364/37565282, яким було відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної № 808 від 31.10.2022 в ЄРПН.

При цьому будь-який конкретний документ, відсутність якого стала підставами для прийняття рішення, що оскаржується, відповідачем-1 в особі комісії регіонального рівня зазначена та/або підкреслено не було.

Рішення відповідача-1 від 22.11.2022 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН №7688364/37565282 є необґрунтованим, з його змісту не вбачаються дійсні та об`єктивні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної, що підтверджували б відсутність у позивача права на відображення у податковому обліку з ПДВ заявленої операції, отже, й правомірність відмови в такій реєстрації, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 17.02.2023 вказаний позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Позивач ухвалу суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 27.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем-1 10.03.2023 подано відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Як зазначив відповідач-1, за отриманою квитанцією з єдиного вікна приймання звітності ДПС України позивачу було повідомлено, що реєстрація вищевказаної податкової накладної зупинена, оскільки Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 68.20.12 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення щодо реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної.

На виконання п. 11 Порядків №1165 позивачем було подано до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

Серед наданих до контролюючого органу документів відсутні: оборотно-сальдові відомості підприємства/виписки по рахунках на підтвердження надходження платіжних коштів на особистий рахунок ТОВ «ПОРОМНИЙ КОМПЛЕКС «ОРЛІВКА»; штатний розпис працівників; дозвіл на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі задля доведення операції з надання у строкове платне користування об`єкт оренди з метою його використання для розміщення магазину безмитної торгівлі, складських приміщень, кафе; акт про податок фактичного функціонування міжнародного пункту згідно договору про внесення змін №2 від 12.11.2020 року (п. п. 5.2, 7.4). Згідно п. 2.2 договору про внесення змін №2 від 12.11.2020 результати перевірки щодо відповідності приміщення вимогам пожежної безпеки, санітарним нормам, нормам екологічної безпеки та енергозбереження визначаються Сторонами у Акті прийому-передачі майна, однак, вищезазначена інформації відсутня у даному документі. Згідно розділу 6 договору про внесення змін № 2 від 12.11.2020 року, Орендар зобов`язаний компенсувати Орендодавцю вартість спожитої електричної енергії, витрати на водопостачання та водовідведення, витрати на постачання теплової енергії, витрати на конденсування тощо, однак, дане не підтверджується жодним платіжним документом чи іншим документом, що ставить під сумнів господарську діяльність позивача.

На момент винесення оскаржуваного рішення №7688364/375652812 від 22.11.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №808 від 31.10.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування доказів та подання податкових накладних, і саме з цих підстав Головне управління ДПС відмовило у реєстрації податкових накладних.

Також відповідач-1 звертає увагу на те, що подані позивачем до суду документи не є тими документами, які подавались ним на розгляд Комісії, а відтак на їх підставі неможливо стверджувати про протиправність оскарженого рішення.

Вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є передчасною.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу відповідач зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 15.03.2023 відповідь на відзив повернуто без розгляду позивачу.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, товариство з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» є юридичною особою, яку зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.10.2013 за № 0000671.

Видами діяльності ТОВ «Поромний комплекс Орлівка» за кодами КВЕД є:

50.40 Вантажний річковий транспорт (основний);

42.91 Будівництво водних споруд;

42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у;

46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами;

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;

46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

49.20 Вантажний залізничний транспорт;

49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

50.20 Вантажний морський транспорт;

52.10 Складське господарство;

52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту;

52.24 Транспортне оброблення вантажів;

52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування;

64.19 інші види грошового посередництва;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

73.11 Рекламні агентства;

56.30 Обслуговування напоями;

56.16 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;

50.30 Пасажирський річковий транспорт;

50.10 Пасажирський морський транспорт;

35.13 Розподілення електроенергії;

47.30 Роздрібна торгівля пальним;

82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у;

93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг.

09.01.2020 між ТОВ «Поромний комплекс Орлівка» та ТОВ «КАЗАК ДЬЮТІ ФРІ» () було укладено договір оренди, досвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. з реєстровим № 1.

12.11.2020 року було укладено договір про внесення змін № 1 та договір про внесення змін № 2, згідно з якими відбулася заміна сторони в Договорі, а саме: TOB «КАЗАК ДЬЮТІ ФРІ» було замінено на ТОВ «ДФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі - Орендар).

Відповідно до пункту 7 Договору Орендар, крім сплати орендної плати, сплачує на користь Товариства платіж за використання інфраструктури.

Згідно додатковій угоді № 4 від 01.07.2022 до договору внесення змін № 2 від 12.11.2020, платіж Товариству за використання інфраструктури становить 10% від місячного обсягу реалізованих товарів та послуг отриманого від торгівлі в магазині безмитної торгівлі, розташованому на території Товариства. До платежу не входить обіг реалізації підакцизної групи товарів, максимальна роздрібна ціна яких врегульована державою, а саме тютюнові вироби.

Розрахунок платежу за використання інфраструктури Товариства здійснюється на підставі наданих документів Орендарем, що підтверджують суму отриманого ним доходу від торгівлі у магазині безмитної торгівлі.

На виконання умов пункту 7 Договору від 07.11.2022 на адресу Товариства надійшов лист Орендаря № 07-11-2022 з додатками, в яких зазначався обсяг отриманого доходу від торгівлі в магазині безмитної торгівлі за жовтень 2022 року у сумі 3731508,70 грн.

На підставі даних обсягів реалізації був складений та підписаний сторонами акт надання послуг № 826 від 31.10.2022 в сумі 373150,87 грн, у тому числі ПДВ 62191,81 грн.

31.10.2022 року Товариством було виставлено в адресу Opeндаря рахунок на сплату № 772 для сплати платежу за використання інфраструктури Товариства у сумі 373150,87 грн, у тому числі ПДВ 62191,83 грн.

Орендарем було сплачено зазначені послуги шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товариства згідно платіжного доручення від 30.11.2022 № 2263 у розмірі 173150,87 грн, платіжної інструкції від 08.12.2022 № 2281 у розмірі 100000,00 грн, платіжної інструкції від 14.12.2022 № 2290 у розмірі 100000,00 грн.

Позивачем складено податкову накладну № 808 від 31.10.2022 та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно Квитанції з автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» від 14.11.2022 про зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, що надійшла на адресу позивача документ прийнято, реєстрацію зупинено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.10.2022 №808 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 68.20.12, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D»=91.3041%, «Р»-3285.53».

Позивач через електронний кабінет направив відповідачу повідомлення №1 від 16.11.2022 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію якої зупинено, а саме:

пояснення щодо податкової накладної№808 від 31.10.2022 року;

лист від ТОВ «ДФ ТРЕЙДІНГ ГРУП» згідно доходів за певний період;

договір про внесення змін №1 до договору оренди, посвідченого приватним нотаріусом від 09.01.2020 року;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права;

договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом від 09.01.2020 року;

додаткова угода №1 до договору про внесення змін №2 від 30.11.2021 року;

додаткова угода №2 до договору про внесення змін №2 від 31.03.2022 року;

додаткова угода №3 до договору про внесення змін №2 від 01.06.2022 року;

додаткова угода №4 до договору про внесення змін №2 від 01.07.2022 року;

акт надання послуг №826 від 31.10.2022 року;

рахунок на оплату №772 від 31.10.2022 року;

договір про внесення змін №2 до договору оренди, посвідченого приватним нотаріусом від 12.11.2020 року.

22.11.2022 Товариством шляхом електронного зв`язку отримано рішення №7688364/37565282 про відмову в реєстрації податкової накладної №808 від 31.10.2022.

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної визначено: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити)».

Не погоджуючись із цими рішеннями, Товариство звернулось до суду.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Положеннями підпункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до підпунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Також підпунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначені обов`язкові реквізити, які повинна містити податкова накладна.

Положеннями підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України установлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, відповідно до пунктів 5, 12, 13, 17, 19, 20 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200--1.3, 200--1.9 статті 200--1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200--1.3 і 200--1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165).

Пунктом 3 Порядку №1165 визначені ознаки безумовної реєстрації, на відповідність яким перевіряються подані податкові накладні для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами пунктів 4, 5, 6 Порядку №1165 установлено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Положеннями пунктів 10, 11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216 (далі Порядок №520).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пункт 5 Порядку №520 визначає при цьому, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, згідно із пунктом 44 Порядку №1165, комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Згідно з пунктами 10 - 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, указаними правовими нормами визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець таких товарів/послуг зобов`язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після надходження податкової накладної до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться відповідні перевірки, в тому числі щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних. Для цього законодавством визначені вимоги до форми та змісту податкової накладної, умови її відповідності податковому законодавству, зокрема, критеріям безумовної реєстрації, ризиковості здійснення операцій, ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, зокрема, які не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

При встановлені того, що відображена в податковій накладній операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, реєстрація такої накладної зупиняється, а платнику податків шляхом надсилання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної пропонується подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, які є необхідними для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

У квитанції повинні бути визначені критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У свою чергу платник податку право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

При цьому законодавство не визначає вичерпного переліку документів, які платник податку має право подати, а передбачає, що такими можуть бути договори, зовнішньоекономічні контракти, довіреності, акти керівного органу платника податку,; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Вжите у нормі пункту 5 Порядку №520 словосполучення може включати свідчить про те, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та залежить від критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Не надання письмових пояснень, копій документів або подання документів, складених/оформлених із порушенням законодавства має наслідком прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

З аналізу викладених правових норм також випливає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні саме суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Як встановлено судом у цій справі, відповідно до квитанції від 14.11.2022 подану податкову накладну № 808 від 31.10.2022 прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі).

Дослівно причину зупинення реєстрації податкової накладної визначено у квитанції так: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 68.20.12 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання. Додатково повідомлено: показник «D» = 91.3041 %, «P» = 32855.53».

Позивачу запропоновано подати, мовою оригіналу, «пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН».

Оглянувши податкову накладну від 31.10.2022 №808, суд встановив, що в ній зазначена, зокрема, така інформація:

- повні назви, податкові номери платника податку постачальника (продавця) та отримувача (покупця) ТОВ «Поромний комплекс Орлівка» та ТОВ «ДФ ТРЕЙДІНГ ГРУП»;

- опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

- ціна постачання без урахування податку, ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні, загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як видно з наявних у справі повідомлення про подання пояснень та копій документів і відповідних квитанцій, позивачем 16.11.2022 подано письмові пояснення та копії документів.

У поясненнях позивач зазначав, що за правилом першої події було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 808 від 31.10.2022

Натомість Комісією 22.11.2022 прийнято оскаржуване рішення №7688364/37565282 про відмову у реєстрації податкової накладної з такої підстави, як «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити)».

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Вживання податковим органом загального посилання на ненадання первинних документів без конкретизації, не може вважатись обґрунтованим.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а, від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 19.10.2022 у справі №360/2463/20 та в інших.

У квитанції про зупинення реєстрації позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.

Однак зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.

Натомість, надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Втім, позивач скористався своїм правом та надав пояснення і копії документів, які повністю розкривають зміст господарської операції та підтверджують реальність її здійснення.

Надані позивачем до суду первинні документи доводять відсутність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 31.10.2022 № 808.

Таким чином, суд доходить висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Твердження відповідача-1 про те, що подані позивачем до суду документи не є тими документами, які подавались ним на розгляд Комісії не підтверджені жодним доказом. Відповідачами до суду взагалі не подавались в якості доказів документи, що були подані позивачем на розгляд Комісії. Натомість перелічені відповідачем-1 у відзиві реквізити документів, які подавались позивачем на розгляд Комісії відповідають реквізитам тих документів, які були надані позивачем до суду в якості доказів.

У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматись принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачами не спростовано доводів позивача та не доведено правомірності оскарженого рішення.

Враховуючи викладене та надані на пропозицію комісії позивачем відповідні первинні документи, суд приходить до висновку про необґрунтованість оскарженого рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.11.2022 №7688364/37565282 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.10.2022 №808 в Єдиному реєстрі податкових накладних та наявності підстав для його скасування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну позивача датою подання, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з вказаними нормами, податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено і відповідачами не доведено.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну подану позивачем, датою їх фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну датою її подання.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та те, що оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за похідні вимоги позивача не стягувався, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача 2684 грн сплаченого судового збору.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18000,00 грн, то суд зазначає таке.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що 06.032.2023 року між ТОВ «Поромний комплекс Орлівка» та Адвокатським бюро «Владислава Гриценюка» в особі керуючого Гриценюка Владислава Олександровича укладений договір № 06/02/23 про надання правової допомоги.

Згідно п. 3.1 договору № 06/02/23 Клієнт протягом п`яти робочих днів з моменту укладання цього Договору сплачує гонорар у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору, позивачем надано платіжну інструкцію від 10.02.2023 № 127 про оплату гонорару за надання правової допомоги згідно договору № 06/02/23 від 06.02.2023 у сумі 18000,00 грн.

Слід зазначити, що згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такий самий висновок сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 січня 2023 року у справі №280/3242/19, від 19 січня 2023 року у справі №1.380.2019.003790, від 30 листопада 2022 року у справі №520/11678/21.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим. Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, суд вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги частково необґрунтованим та, як наслідок, завищеним, а, відтак, таким, що підлягає зменшенню. Розумно обґрунтованими, на думку суду, є витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн, які підлягають компенсації позивачу за рахунок Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки дана сума є співмірною до предмету спору і ціни позову, складності даної справи та об`єму виконаних робіт.

Відтак, суд доходить висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в Одеській області № 7688364/37565282 від 22.11.2022 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» № 808 від 31.10.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання - 14.11.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5 код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» (68831, Одеська область, Ренійський район, сільрада Орлівська, Поромна дорога, буд. 1, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5 код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Поромний комплекс Орлівка» (68831, Одеська область, Ренійський район, сільрада Орлівська, Поромна дорога, буд. 1, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний