Справа № 640/18911/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 березня 2023 року Київ № 640/18911/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної інспекція архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт,

в с т а н о в и в:

Громадська організація «Збережемо Солом`янський парк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної інспекція архітектури та містобудування України, з вимогами про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ87 від 10.09.2021 на будівництво об`єкта «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення на вул. Генерала Шаповала, 1-3 у Солом`янському районі», виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Міськбудальянс» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Смарт-Девелопмент».

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

Копія вказаної ухвали доставлено до електронного кабінету представника позивачів 09.12.2022, що підтверджено наявними письмовими доказами.

Недоліки позовної заяви мали бути усунені шляхом подання:

- позовної заяви, оформленої з урахуванням зазначених в ухвалі від 08.12.2022 вимог, а також із наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам);

- копій звернень громадян до Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк» із проханням звернути увагу на незаконність будівництва по вул. Генерала Шаповала, 1-3, на які позивачі посилаються у позові на обґрунтування позовних вимог, або належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання таких документів, а саме, існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами;

- належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання документів визначених у заяві про витребування доказів, а саме, існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами;

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду з відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Позивачі у строк та у спосіб, що визначені в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2022 недоліки позовної заяви не усунули, про що свідчить відсутність доказів зворотного.

На виконання вимог пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В.

Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 цю справу прийнято до провадження та у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального закону, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву залишено без руху з наданням позивачам п`ятиденного строку для усунення її недоліків. В ухвалі судом зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом подання до суду:

- позовної заяви, оформленої з урахуванням зазначених в ухвалі від 08.12.2022 вимог, а також із наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам);

- копій звернень громадян до Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк» із проханням звернути увагу на незаконність будівництва по вул. Генерала Шаповала, 1-3, на які позивачі посилаються у позові на обґрунтування позовних вимог, або належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання таких документів, а саме, існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами;

- належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання документів визначених у заяві про витребування доказів, а саме, існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами;

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду з відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів;

- нормативно-правового обґрунтування підстав та процесуальної можливості звернення з колективним адміністративним позовом. У випадку відсутності такої норми права, позивачам слід подати різні позови, виходячи з того, хто із позивачів залишиться в межах цього провадження, решті позивачів слід подати окремі позови разом із усіма доданими до нього належним чином засвідченими документами в загальному порядку.

07.03.2023 від представника позивачів через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про усунення недоліків, яка зареєстрована в суді 20.03.2023. До заяви було долучено копії ордерів на підтвердження повноважень представника, а також копії звернень громадян до Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк» від 17.08.2022, від 22.08.2022, від 28.07.2022, від 16.08.2022, від 15.08.2022.

Суд констатує, що позивачами вимоги ухвали про залишення позову без руху в частині подання: позовної заяви, оформленої з урахуванням зазначених в ухвалі від 08.12.2022 вимог, а також із наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам) та належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання документів визначених у заяві про витребування доказів, а саме, існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, не виконані.

У поданій заяві на усунення недоліків у частині дотримання строку звернення до суду представник зазначив, що дозвіл на виконання будівельних робіт є актом індивідуальної дії, який видається уповноваженим органом ДАБК, а правовідносини, що виникають на підставі такого документа, діють до закінчення будівництва об`єкта. Відповідно, на думку представника, якщо дозвіл видано протиправно або містить протиправні положення, то такий дозвіл порушує права та інтереси мешканців Солом`янського району міста Києва, а також вимог закону, протягом всього строку своєї дії, а не лише в момент його видачі.

Таким чином представник стверджував, що враховуючи чинність дозволу на виконання будівельних робіт до завершення будівництва та його протиправність, згідно із частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду із цієї позовною заявою, на його думку, не є пропущеним. Окремо зазначив, що у зв`язку з початком 24.02.2022 збройної агресії проти України, ці події на певний час змусили позивачів зосередитись на питаннях захисту держави від зовнішнього ворогу, а можливість зареєструвати Громадську організацію видалось лише 19.07.2022.

Залишаючи позов без руху та постановляючи ухвалу від 08.12.2022 Окружний адміністративний суд міста Києва констатував, що матеріали позовної заяви свідчать, що позивачі оскаржують правомірність дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ87 від 10.09.2021 на будівництво об`єкта «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення на вул. Генерала Шаповала, 1-3 у Солом`янському районі», виданого ТОВ «Міськбудальянс» та ТОВ «Смарт-Девелопмент».

На обґрунтування дотримання строку звернення до суду позивачі посилались на те, що дозвіл на виконання будівельних робіт є актом індивідуальної дії, який видається уповноваженим органом ДАБК, а правовідносини, що виникають на підставі такого документа, діють до закінчення будівництва об`єкту, тому, якщо дозвіл видано протиправно або містить протиправні положення, то такий дозвіл порушує права та інтереси мешканців Солом`янського району міста Києва, а також вимог закону, протягом всього строку своєї дії, а не лише в момент його видачі.

Однак, суд критично поставився до викладених тверджень позивачів, та визнав вказані пояснення не належними для обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, зважаючи на те, що оскаржуваний акт індивідуальної дії має певні часові рамки його дії і оскаржуватись має у строки визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Позовну заяву було зареєстровано канцелярією Окружного адміністративного суду міста Києва суду 01.11.2022.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом 01.11.2022 (зареєстровано канцелярією суду), позивачам необхідно було надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу, а також навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Водночас, суд попереджав позивачів про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу).

При цьому всупереч визначеним в ухвалах суду про залишення позову без руху від 08.12.2022 та від 27.02.2023 вимогам, що набрали законної сили 08.12.2022 та 27.02.2023 відповідно та є обов`язковими до виконання, позивачі не надали заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду з відповідним позовом із дотриманням строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, та не наведено доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку з наданням доказів на підтвердження таких доводів, а лише зазначено, що строк звернення до суду із цієї позовною заявою, на думку представника, не є пропущеним із тих підстав, які вже були предметом оцінки Окружного адміністративного суду міста Києва та не визнані судом поважними.

У зв`язку із цим суд звертає увагу, що у силу вимог статей 44 та 45 Кодексу, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи зобов`язані, зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Поряд із цим, суд зазначає, що питання про поновлення строку звернення до суду у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні заявника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного поновлення строку звернення до суду.

Зазначаючи про те, що події, пов`язані зі збройною агресією проти України на певний час змусили позивачів зосередитись на питаннях захисту держави від зовнішнього ворогу, не підтверджені жодними документальними доказами, а твердження про те, що Громадську організацію видалось зареєструвати лише 19.07.2022, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки це не позбавляло права позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самостійно або через уповноваженого представника звернутись з позовними заявами до суду, якщо вони вважали порушеними їхні права та інтереси з боку відповідача.

Таким чином суд констатує невиконання вимог ухвали суду від 27.02.2023 в частині подання заяви про поновлення строку звернення до суду, оскільки позивачами такої заяви подано не було, а зазначені в заяві про усунення недоліків від 07.03.2023 твердження щодо не пропущення строку звернення до суду є аналогічними тим, що вже визнані судом в ухвалі від 08.12.2022 необґрунтованими.

У зв`язку із цим суд повторно не визнає поважними зазначені представником позивачів причини щодо дотримання строку звернення до суду із цим позовом, оскільки такий строк пропущено, а доказів поважності його пропуску суду не надано.

Залишаючи позов без руху суд констатував, що адміністративним процесуальним законодавством не передбачено можливості звернення з колективним адміністративним позовом, оскільки колективний позов це процедура процесуальної співучасті, спрямована на об`єднання однорідних вимог чисельної групи осіб, з правовими наслідками для них, в єдине провадження.

З огляду на це суд надав заявникам можливість подати нормативно-правове обґрунтування підстав та процесуальної можливості звернення з колективним адміністративним позовом, а у випадку відсутності такої норми права, позивачам слід було подати різні позови, виходячи з того, хто із позивачів залишиться в межах цього провадження, решті позивачів слід було подати окремі позови разом із усіма доданими до нього належним чином засвідченими документами в загальному порядку.

Представник у заяві від 07.03.2023 також стверджував, що обмеження права на доступ за колективним позовом громадян свідчить про легітимізацію протиправного рішення дозвільного органу, адже іншого дієвого способу захисту прав в позасудовому і судовому порядку, на думку представника, не існує.

Проаналізувавши норми Кодексу адміністративного судочинства України представник зазначив, що положення про наявність можливості подання позову лише однією особою або про заборону подавати позовну заяву декількома позивачами він не містить.

Фактично доводи представника зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суду про залишення позову без руху в зазначеній частині.

Як альтернативу вирішення можливості звернення до адміністративного суду з колективним позовом представник запропонував суду застосувати положення Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до статті 50 якої передбачена участь у справі кількох позивачів або відповідачів.

Із приводу цього суд зазначає, що в силу вимог статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оскільки ані в Конституції України, ані в Кодексі адміністративного судочинства України, ані в міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України імперативно не визначена норма колективного звернення з позовом до окружного адміністративного суду, такі твердження представника не можуть бути взяті до уваги, а застосування норм цивільного процесуального законодавства в адміністративному судочинстві буде суперечити положенням статті 9 Кодексу, в яких регламентовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходив із такого.

Так, згідно із частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

У той же час, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено однією Громадською організацією «Збережемо Солом`янський парк» та трьома фізичними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій предметом оскарження є дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ87 від 10.09.2021 на будівництво об`єкта «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення на вул. Генерала Шаповала, 1-3 у Солом`янському районі», виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Міськбудальянс» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Смарт-Девелопмент» щодо кожного з позивачів.

Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Пунктами 4 та 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тобто Кодексом адміністративного судочинства України передбачене право позивача подати адміністративний позов до декількох відповідачів за умови пов`язаності позовних вимог між собою.

Разом із цим, адміністративним процесуальним законодавством не передбачено можливості звернення з колективним адміністративним позовом, оскільки колективний позов - це процедура процесуальної співучасті, спрямована на об`єднання однорідних вимог чисельної групи осіб, з правовими наслідками для них, в єдине провадження.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може, водночас не зобов`язаний, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ, а не позовів, за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що в останньому заявлено вимоги декількома позивачами до одного відповідача.

Таким чином, за умови множинності сторін згідно з клопотанням учасника справи або з власної ініціативи адміністративний суд має процесуальне право об`єднати в одне провадження кілька адміністративних справ з однорідними позовними вимогами, які базуються на однакових або подібних спірних правовідносинах.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Відтак, таке право виникає лише після відкриття провадження по кожній зі справ.

Із наведеного вище вбачається, що чинне законодавство України передбачає лише звернення кожної особи (фізичної чи юридичної) за захистом саме її порушеного права, свободи чи інтересу та не передбачає колективного звернення до суду за захистом порушених прав в даній категорії справ.

Отже позивачам необхідно звернутись до суду з індивідуальним позовом, в якому зазначити, яке право відносно нього порушено відповідачем.

Також, вирішуючи спірне питання, суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі право на суд , яке, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом (див. рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28.05.1985, п. 57, Series A, № 93).

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ виходить із того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Оскільки позовні вимоги позивачів підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях, суд доходить висновку про повернення позовної заяви також і у відповідності до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку із недотриманням позивачами приписів статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України щодо змісту позовної заяви, роз`єднати позовні вимоги в порядку статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не представляється за можливе.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Тобто в одній позовній заяві не можуть бути об`єднані позовні вимоги, які направлені на захист порушених прав, свобод або інтересів різних осіб, якщо вони порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, який повинен був вчинити певні дії окремо щодо кожної із цих осіб.

Таким чином недоліки позовної заяви позивачами у повному обсязі не усунуті, що є підставою для повернення позовної заяви.

Згідно з резолютивною частиною ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.02.2023 позивачів було попереджено судом, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявникам.

Відповідно до пунктів 1, 6 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у зв`язку з порушенням правила об`єднання позовних вимог та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув у повному обсязі недоліки, про які зазначено в ухвалах від 08.12.2022 та від 27.02.2023, що набрали законної сили та є обов`язковими до виконання, та не надали, зокрема серед іншого, позовної заяви, оформленої з урахуванням зазначених в ухвалі від 08.12.2022 вимог, а також із наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам); заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду з відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не навели доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку та не надали докази на підтвердження таких доводів, а також у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачам.

При цьому, повернення судом позовної заяви та надання заявникам права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою позовною заявою, але з дотриманням процесуальних норм щодо оформлення (форми та змісту) та подання позову, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі звернення з позовними заявами учасниками справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 44, 45, 169, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної інспекція архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт повернути позивачам без розгляду.

Роз`яснити позивачам, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Шевченко А.В.