Справа № 240/6977/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/6977/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у якому просить визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , в особі головного державного виконавця Понамарьової К.В. з повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №526 2016р., виданого 12.09.2016р. Житомирським окружним адміністративним судом, про що було відповідачем було складене, та направлене ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Повідомлення від 27.02.2023р. № 30473 та скасувати Повідомлення органу державної виконавчої служби від 27.02.2023року № 30473 «Про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06 березня 2023 року одержала Повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), підписане головного державного виконавця Понамарьової К.В. від 27 лютого 2023р. №30473 «Про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання» виконавчого листа №806/225/12 виданого 12.09.2016 Житомирським ОАС. Повідомлення відповідач складав, мотивуючи це тим, що він начебто діє на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №240/9316/21. Проте, за означеною постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023р. у справі №240/9316/21 особою, зобов`язаною виконати вказану постанову апеляційного Суду - є інша юридична особа, яка є відповідачем у тій справі №240/9316/21. Такою особою є: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - . А не відповідач у цій справі, код ЄДРПОУ якого, як й назва цієї іншої юридичної особи, є іншими, а саме: , назва: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області. Так, Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023р. у справі № 240/9316/21 мою, ОСОБА_1 , апеляційну скаргу задоволено частково та ухвалено: Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повторно розглянути заяву (в цьому й полягає частковість задоволення, а саме: у зобов`язанні повторно розглянути заяву, а не прийняти до виконання виконавчий лист ) ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого у справі №806/225/15, з урахуванням зазначених мотивів постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року. Отже, особою, зобов`язаною до вчинення певних дій за рішенням апеляційного суду є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - . Проте, у виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023р. у справі №240/9316/21 протиправно втрутилася інша, самостійна, окрема, юридична особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), код ЄДПРОУ - 43315602. Боржником, який повинен вчинити відносно мене певні дії, визначені у постанові 7-го ААС від 17.01.2023 у справі №240/9316/21 - є ВПВР УЗПВР у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Відповідач же у цій справі, який не є учасником, а саме - відповідачем у справі №240/9316/21 - не має права вчиняти дії нібито спрямовані на виконання означеної постанови апеляційного суду. Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає свої права порушеними. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.03.2023 постановлено: "відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)".

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та постановлено: "Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надати до суду у термін до 27.03.2023: - належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП 52263523; - документи, що пов`язані з виконавчим листом №806/225/15, виданим 12.09.2016 Житомирським окружним адміністративним судом (створені, отримані поза виконавчим провадженням ВП 52263523). Зобов`язати ОСОБА_1 надати до суду у термін до 27.03.2023 докази оскарження постанови від 26.12.2016 про закінчення виконавчого провадження ВП 52263523".

До суду 24.03.2023 надійшла заява представника позивача про долучення копій документів, а саме: відзиву у справі №240/9316/21; наказу про призначення ОСОБА_2 ; витягу з ЄДР; договору №3/21 про надання правової допомоги від 22.03.2021; повідомлення від 26.12.2016 №3.2/34402; заяви щодо виконання вимог ухвали ЖОАС від 21.03.2023 у справі №240/6977/23; ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 13.03.2017 у справі №295/6404/17; ухвали від 28.10.2019 в адміністративній справі №806/225/15.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 28.03.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 по справі №240/9316/21 визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі державного виконавця Пономарьової К.В. з повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання виконавчого листа №526 2016 p., виданого 12.09.2016 Житомирським окружним адміністративним судом, про що було відповідачем було складене та направлене ОСОБА_1 повідомлення від 11.05.2021 року №33/8226 та скасувати це повідомлення органу державної виконавчої служби. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого у справі №806/225/15, з урахуваїшям зазначених мотивів постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року. Зауважує, що відповідно до постанови КМУ від 17.08.2022 №912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) реорганізовано у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно ст. 18 №1404-УІІІ державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тому 27.02.2023 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, згідно якого на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 по справі №240/9316/21 головним державним виконавцем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого у справі №806/225/15, з урахуванням зазначених мотивів постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року. Зазначає, що 12.09.2016 виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого листа було закінчено на підставі п.11 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження. Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП52263523 від 26.12.2016 та направлено разом з оригіналом виконавчого листа до суду. У відповідності до частини 1 ст. 41 зазначеного вище Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Тобто, зміст вищенаведених правових норм чинного законодавства свідчить про те, що в даному випадку державним виконавцем в межах закону було прийнято спірне повідомлення та правомірно відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Також у постанові суду, колегія суддів неодноразово наголошує, що в даному випадку виконавче провадження не може бути розпочато з урахуванням вимог ст.ст.40, 41 Закону України "Про виконавче провадження", як вірно було зазначено в спірному повідомленні. Тому, відкрити виконавче провадження на підставі вищевикладеного виконавчого листа не є можливим. Керуючись п.7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 40, 41 Закону України «Про виконавче провадження» повертається виконавчий документ без прийняття до виконання. Просить відмовити у задоволенні позову.

До відзиву додано копії: наказу про призначення; копії з ВП №65345296.

Копії матеріалів ВП №52263523 до суду відповідачем не надано.

Заява позивача щодо виконання ухвали суду від 21.03.2023 надійшла до суду 29.03.2023. У заяві позивач зазначає, що про закінчення виконавчого провадження ВП № 52263523 постановою державного виконавця від 26.12.2016 позивачу стало відомо набагато пізніше, коли строк на її оскарження вже закінчився. Зазначає, що оскаржені в цій справі дії з повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання за Повідомленням від 27.02.23., нібито з мотивів виконання постанови Сьомого ААС від 17.01.22, - були вчинені іншою юридичною особою, яка не брала участі у справі №240/9316/21 в якості відповідача. Апеляційним судом заміна сторони - відповідача не здійснювалася. Це підтверджено резолютивною частиною постанови апеляційного суду.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Сторонами визнається, що 06.05.2021 на виконання у відділ примусового виконання рішень надійшов виконавчий лист №526 2016р. від 12.09.2016 у справі №806/225/15 виданий Житомирським окружним адміністративним судом про: "Зобов`язати Головне управління Держземагентства у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області".

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2021 виконавчий лист №526 2016р. від 12.09.2016 у справі №806/225/15 повернуто стягувачу без прийняття до виконання, що підтверджується відповідним повідомленням №33/8226. (а.с.19)

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №240/9316/21 вирішено: "Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі державного виконавця Пономарьової К. В. з повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №526 2016р., виданого 12.09.2016 року Житомирським окружним адміністративним судом, про що було відповідачем було складене та направлене ОСОБА_1 повідомлення від 11.05.2021 року №33/8226 та скасувати це повідомлення органу державної виконавчої служби. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого у справі №806/225/15, з урахуванням зазначених мотивів постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року."

Судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономарьовою К.В., на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №240/9316/21, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі №806/225/15, з урахуванням зазначених мотивів постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023, винесено Повідомлення від 27.02.2023 №30473 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 15).

Вважаючи таке повідомлення протиправним, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду.

Суд звертає увагу, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що єдиною підставою для скасування оскаржуваного Повідомлення №30473 від 27.02.2023 є те, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) не мав права вчиняти будь-які дії на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №240/9316/21.

Щодо суті спірного рішення та правомірності підстав повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, позивач у позові не вказує, як підставу позову.

Суд розглядає дану адміністративну справу в межах позовних вимог та з урахуванням підстав, зазначених у позові.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону №1404-VIII).

Суд зазначає, що відповідачем у справі №240/9316/21 був Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №240/9316/21 вирішено: "Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого у справі №806/225/15, з урахуванням зазначених мотивів постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року".

Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 №912 "Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції" та наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 "Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції" реорганізовано Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) шляхом його приєднання до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно з затвердженою наказом Міністерства юстиції України №5784/5 від 22.12.2022 структури та штатної чисельності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначено найменування структурних підрозділів, зокрема, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) .

Відповідно до п.6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Таким чином, на теперішній час всі права та обов`язки Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) перейшли до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), оскільки відбулось публічне правонаступництво від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.

На стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, Сьомий апеляційний адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості здійснити заміну сторони на правонаступника.

Згідно зі статтями 129 та 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) є належним суб`єктом виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 у справі №240/9316/21.

Отже, твердження позивача, що рішення суду від 17.01.2023 у справі №240/9316/21 виконане неналежним суб`єктом, є помилковим, а тому і скасування спірного Повідомлення №30473 від 27.02.2023 з підстав, вказаних у позові, є необгрунтованим та безпідставним.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється під час розгляду справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (майдан Соборний, 1, м.Житомир,10014. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук