Справа № 200/12739/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року справа №200/12739/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 200/12739/21 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 2 вересня 2021 року № 03 щодо не зарахування у пільговому обчисленні (кожний рік роботи за один рік і шість місяців) періоду роботи позивача з 4 жовтня 1986 року по 20 січня 1989 року та з 27 січня 1989 року по 31 грудня 1990 року включно в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та неврахування заробітної плати на підставі довідок від 30 червня 2021 року № 1 та від 4 серпня 2021 року № 2, які видані Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського Автономного округу Югра Тюменської області РФ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу позивача (кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період його роботи з 4 жовтня 1986 року по 20 січня 1989 року та з 27 січня 1989 року по 31 грудня 1990 року включно в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з дати призначення пенсії, а саме з 18 липня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 1 січня 1989 року по 31 грудня 1991 року включно, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки, на підставі довідки від 30 червня 2021 року № 1, яка видана Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області РФ, а також з урахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 1 січня 1992 року по 3 квітня 2000 року включно, на підставі довідки від 4 серпня 2021 року № 2 (без урахування районного коефіцієнту та північної надбавки), яка видана Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області РФ з дати призначення пенсії, а саме з 18 липня 2021 року.

В обгрунтування позову зазначив, що з 18 липня 2021 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком за Законом № 1058.

При обчисленні стажу, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи позивача в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 4 жовтня 1986 року по 20 січня 1989 року та з 27 січня 1989 року по 31 грудня 1990 року зараховано управлінням до загального стажу з розрахунку рік за рік, тобто, без застосування кратності 1.5.

В серпні 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо допризначення пенсії, додав довідки, видані Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області РФ, про заробітну плату за період з 1989 року по 2000 рік.

02 вересня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яке розглядало заяву позивача за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку із тим, що суми заробітної плати, зазначені в довідках, не підтверджені первинними документами, та зазначено, що на підтвердження стажу роботи в місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі, яке дає право на зарахування страхового стажу в кратному розмірі, відповідні документи не надані.

Рішення є протиправним та таким, що порушує конституційні права позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 2 вересня 2021 року № 03 Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування при призначенні ОСОБА_1 з 18 липня 2021 року пенсії за віком при врахуванні страхового (трудового) стажу за період з 16 грудня 1986 року по 16 грудня 1989 року коефіцієнту кратності (кожний рік роботи за один рік і шість місяців), передбаченого ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком - із застосуванням коефіцієнту кратності (кожний рік роботи за один рік і шість місяців), передбаченого ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", при врахуванні страхового (трудового) стажу позивача за період з 16 грудня 1986 року по 16 грудня 1989 року та із врахуванням довідок про заробітну плату, виданих Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області Російської Федерації, за періоди його роботи з лютого 1989 року по квітень 2000 року № 1 від 30 червня 2021 року та № 2 від 4 серпня 2021 року, - з дати призначення пенсії, а саме - з 18 липня 2021 року .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 454 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Згідно п. 5 р. XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Згідно з п. д ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року працівникам, які переведені, направлені або запрошені на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни, за умови укладання ними трудових договорів про роботу в цих районах на термін 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавались додатково пільги, зокрема: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до п. 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року було зменшено термін дії трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року з п`яти до трьох років.

Надання вказаних пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості за власним бажанням, проводилось за умови укладання ними трудових договорів терміном на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Трудові угоди, що укладались на визначений термін (п`ять, три чи два роки), по закінченню цього терміну переукладались на такий же термін чи продовжувались на термін не менше одного року.

Оскільки вищезазначені трудові договори позивачем не надавались, тому при призначені йому пенсії періоди роботи з 4 жовтня 1986 року по 20 січня 1989 року та з 27 січня 1989 ороку по 31 грудня 1990 року враховано до страхового стажу на загальних підставах.

При цьому довідки про заробітну плату від 30.06.2021 року №1 та від 04.08.2021 року № 2 не підтверджені первинними документами відповідно до ст.40 Закону № 1058.

Суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, без врахування положень Закону № 1058 про заборону використання коштів ПФУ на цілі, не передбачені цим Законом.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

В червні 2021 року позивач звернувся із заявою/анкетою про призначення пенсії до другого відповідача, до якої додав в тому числі й копію трудової книжки серія НОМЕР_1 від 26 вересня 1979 року (а.с. 91, 110-112, 118-119, 74-79).

Відповідно до записів у трудовій книжки позивач:

- з 4 жовтня 1986 року прийнятий водієм третього класу на всі марки автомашин на Автобазі треста Когалимтрубопроводстрой, запис має відмітку місцевість, прирівняна до району Крайньої Півночі (запис № 8);

- з 16 грудня 1986 року по 16 грудня 1989 року працював водієм третього класу на всі марки автомашин на Автобазі треста Когалимтрубопроводстрой (місцевість, прирівняна до району Крайньої Півночі) на підставі трудового договору, укладеного строком на три роки (запис № 9);

- з 20 січня 1989 року звільнений з Автобази треста Когалимтрубопроводстрой в порядку переведення до Когалимського Вантажне АТП (запис № 10);

- з 27 січня 1989 року прийнятий водієм третього класу в Когалимське Вантажне АТП (місцевість, прирівняна до району Крайньої Півночі) (запис № 11);

- з 17 жовтня 1995 року переведений на посаду механіка ОТК в Когалимському Вантажному АТП (місцевість, прирівняна до району Крайньої Півночі) (запис № 12);

- з 4 вересня 1996 року переведений водієм другого класу в Когалимському Вантажному АТП (місцевість, прирівняна до району Крайньої Півночі) (запис № 13);

- на підставі постанови № 443 від 12 вересня 1994 року мера міста Когалим Вантажне АТП перейменовано в Муніципальне підприємство Когалимське вантажне автотранспортне підприємство;

- 3 квітня 2000 року звільнений з Муніципального підприємства Когалимське вантажне автотранспортне підприємство за власним бажанням (запис № 15) (а.с. 13-15).

Згідно розрахунку стажу позивача (довідка форми РС-право) станом на 17 липня 2021 року страховий стаж позивача склав 37 років 4 місяця 21 день в тому числі до страхового стажу враховано спірні періоди роботи позивача з 4 жовтня 1986 року по 20 січня 1989 року та з 27 січня 1989 року по 31 грудня 1990 року (але без застосування коефіцієнту кратності) (а.с. 91).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області від 12 липня 2021 року № 03 позивачу призначено пенсію за віком з 17 липня 2021 року, тривалість страхового стажу у рішення визначена 37 років 4 місяця 21 день (а.с. 95).

Не погодившись із розрахунком його страхового стажу при призначенні пенсії, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою від 31 серпня 2021 року № 1426 про допризначення пенсії (перерахунок пенсії), до якої додав довідки, видані Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області Російської Федерації: № 1 від 30 червня 2021 року про заробітну плату з лютого 1989 року по квітень 2000 року (з урахуванням районного коефіцієнту 1.7 та північної надбавки 1.5), від 4 серпня 2021 року про заробітну плату з лютого 1989 року по квітень 2000 року (з урахуванням районного коефіцієнту 1.7 та північної надбавки 1.5) (а.с. 101-102, 18, 19, зв.бік а.с. 47 та 49).

31 серпня 2021 року (вих. № 124672) відділом обслуговування громадян № 3 (сервісним центром) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було направлено до Государственного учреждения Управления Пенсионного фонда Российской Федерации в городе Когалым запит Про надання інформації, в якому висловили прохання посприяти в перевірці довідок про заробітну, виданих Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 30 червня 2021 року № 1 та від 4 серпня 2021 року № 2 за період з лютого 1989 року по квітень 2000 року. В акті перевірки просили вказати інформацію про сплату страхових внесків в Пенсійний фонд Російської федерації (а.с. 84).

Заява позивача про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності була розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 48, зв.бік а.с. 118).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 2 вересня 2021 року № 03 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із не підтвердженням первинними документами сум заробітної плати, зазначених у довідках № 1 від 30 червня 2021 року та від 3 серпня 2021 року № 2 за період роботи в місцевостях Крайньої Півночі та не підтвердженням належними документами права позивача на застосування при врахуванні стажу його роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі коефіцієнту кратності (1.5) (а.с. 17, 99).

В матеріалах справи наявна копія листа від 30 вересня 2021 року (вих. № 05/302334/21-16), отриманого другим відповідачем 25 листопада 2021 року (вх. № 7921/10), складеного Государственным учреждением Управлением Пенсионного фонда Российской Федерации по Ханты-Мансийскому автономному округу Югре (відділом у м. Когалим) у відповідь на запит другого відповідача від 31 серпня 2021 року, в якому зазначено, що всі юридичні особи згідно російського законодавства несуть відповідальність за достовірність відомостей, які наведені у документах, наданих ними для встановлення та виплати пенсій. Також зазначено, що зі усіх нарахувань Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника здійснювались відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації (а.с. 85).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що довідки, надані позивачем на підтвердження заробітної плати, відповідають п. 2.10 Порядку № 22-1, отже повинні бути враховані пенсійним органом при розгляді заяви позивача від 31 серпня 2021 року про перерахунок пенсії.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами […] для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно п. 2.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2002 року № 22-1 (в редакції постанови Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1) до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку із урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2-4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 2.1 за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; а згідно абз. 2 пп. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком […] за бажанням пенсіонера може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що за результатом розгляду заяви про перерахунок пенсії пенсійний орган має прийняти відповідне рішення.

Отже, особа має право звернутись із заявою про перерахунок пенсії, додавши до неї нові (додаткові документи, які не надавались при призначенні їй пенсії), а пенсійний орган зобов`язаний розглянути заяву про перерахунок пенсії та додані до неї документи та прийняти належне рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону (не стосуються спірних правовідносин), провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як свідчать матеріали справи позивачем до заяви від 31 серпня 2021 року про перерахунок пенсії додавались довідки про заробітну плату, видані Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області Російської Федерації, № 1 від 30 червня 2021 року та № 2 від 4 серпня 2021 року. Будь-які інші документи щодо страхового (трудового стажу) позивача до зазначеної заяви не додавались.

Отже, як правильно визначив суд першої інстанції, підстави для перерахунку призначеної позивачу пенсії із врахуванням певних періодів його страхового (трудового) стажу (в тому числі із застосуванням коефіцієнту кратності) були відсутні як з дати, зазначеної у ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-ІV, так і з дати призначення позивачу пенсії.

Щодо наявності/відсутності підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням доданих позивачем до заяви довідок про заробітну плату, суд зазначає наступне.

Підставою для не врахування довідок пенсійним органом зазначено не підтвердження сум заробітної плати, зазначеної у довідках, первинними документами.

Між тим, довідки містять вказівку, що видані на підставі особових рахунків; зазначена назва та адреса підприємства, яке видало довідки; вказано про те, що з включених у довідки сум здійснювались відрахування в Фонд державного соціального страхування та до Пенсійного фонду РФ; зазначено, що виплати та компенсації, на які не нараховувались страхові внески, компенсація не невикористану відпустку (при звільненні), суми, що сплачуються у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, - у довідки не включені; суми, що сплачувались до відпустки, вказані у тому місяці, на який припадають відповідні періоди (а.с. 17, 18).

Отже, довідки відповідають вимогам п. 2.10 Порядку № 22-1 (а.с. 17, 18).

Таким чином, відповідачі були зобов`язані врахувати довідки про заробітну плату при розгляді заяви позивача від 31 серпня 2021 року про перерахунок пенсії.

Крім того, у випадку сумніву у достовірності відомостей про заробітну плату, наведених у зазначених довідках, пенсійний орган мав можливість провести перевірку цих відомостей, що передбачено Порядком № 22-1, але не здійснив цього.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 2 вересня 2021 року № 03 є протиправним та підлягає скасуванню.

Як свідчать матеріали справи, до заяви про призначення пенсії за віком позивачем надавалась трудова книжка, яка містить записи про періоди роботи позивача на місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, які були враховані пенсійним органом, але без застосування коефіцієнту кратності у зв`язку із не наданням позивачем строкових трудових договорів щодо зазначених періодів (а.с. 118-119).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року (абз. 1).

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (далі райони Крайньої Півночі), та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (абз. 2).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз. 3).

Таким чином, період (періоди) роботи особи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу цієї особи:

1) на підставі законодавства, що діяло до 1 січня 1991 року;

2) пільгове обчислення стажу (зокрема, із застосуванням кратного коефіцієнту) застосовується до осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі з а у м о в и, я к щ о на таких осіб поширювались пільги, п е р е д б а ч е н і наведеними у другому абзаці цього пункту нормативно-правовими актами (далі нормативно-правові акти про північні пільги);

3) обчислення пільгового стажу відбувається на підставі документів, зазначених у абз. 3 цього пункту на підставі: або трудової книжки, або трудових договорів або на підставі довідок, в яких зазначено (є записи, відбитки штампів та інші) про користування особою пільгами, наведеними в нормативно-правових актах про північні пільги (тобто, не в яких зазначено про факт роботи особи в районах Крайньої Півночі, або про факт наявності у особи пільг у зв`язку із роботою в районах Крайньої Півночі (які є численними та різними за своєю природою), а саме пільг, які нормативно-правовими актами про північні пільги визначаються як пільги, що надають право саме на п і л ь г о в е о б ч и с л е н н я с т а ж у).

Як встановлено судом, у спірні періоди позивач працював в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Статтями 1- 4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до ст. 5 цього ж Указу надання д о д а т к о в и х пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, з а у м о в и укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки (пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з п`яти до трьох років).

Таким чином, обов`язковою умовою для зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, є укладення ними трудових договорів строком на три роки.

Про надання пільг, передбачених ст. 1- 4 Указу від 10 лютого 1960 року, н е з а л е ж н о від наявності строкового трудового договору, а пільг, передбачених ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - лише з а у м о в и укладання строкового трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28. Так, згідно п. 2 цієї Інструкції, пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового договору.

Пільги ж, передбачені ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року та ст. 3 Указу від 26 вересня 1967 року, надаються д о д а т к о в о (до інших пільг) працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави (включаючи осіб, які прибули за власною ініціативою), з а у м о в и укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк три роки, а на островах Північного Льодового океану - два роки.

При цьому, пунктом 8 зазначеної Інструкції передбачено, що зазначені трудові договори мають укладаються у письмовій формі у двох екземплярах, один з яких видається працівникові. В договорах, крім іншого, має бути зазначено: дата ті місце укладення договору; найменування сторін; строк дії договору; посада або робота, на виконання якої запрошується працівник; посадовий оклад або тарифна ставка; пільги, які надаються працівникові, а також місце постійного проживання.

Позивач не надавав до пенсійного органу у червні 2021 року строкові трудові договори, які охоплювали би спірні періоди, також не надавав довідки, які б свідчили про роботу позивача в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, у спірні періоди за строковими трудовими договорами.

Разом із цим, трудова книжка позивача, яка відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ є основним документом, що підтверджує трудовий стаж громадян, містить запис те, що у період з 16 грудня 1986 року по 16 грудня 1989 року позивач працював на Автобазі треста Когалимтрубопроводстрой (в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі) на підставі трудового договору, укладеного строком на три роки (запис № 9).

Отже, відповідач повинен був при розрахунку страхового стажу позивача врахувати вказаний трирічний період роботи позивача із застосуванням коефіцієнту кратності (кожний рік роботи за один рік і шість місяців).

Таким чином, є протиправною бездіяльність пенсійного органу в частині не застосування при призначенні позивачу пенсії за віком у липні 2021 року коефіцієнту кратності при врахуванні страхового (трудового) стажу за період з 16 грудня 1986 року по 16 грудня 1989 року.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. […] За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. […].

Позивачем у червні 2021 року пенсійному органу не надавались довідки, видані Муніципальною бюджетною установою Комунспецавтотехника Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області Російської Федерації, про заробітну плату позивача за періоди з лютого 1989 року по квітень 2000 року № 1 від 30 червня 2021 року та № 2 від 4 серпня 2021 року.

Разом із цим згідно п. 1.9 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. […].

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: […] надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; […] уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 1 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів […].

Відповідачем не надано належних доказів роз`яснення позивачу про можливість зарахування періодів його роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, із застосуванням коефіцієнту кратності, не з`ясовано наявність у позивача документів, що визначали б можливість отримання більш високого розміру пенсії у випадку надання належним чином оформлених документів (в тому числі довідок про заробітну плату за період роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі).

Отже, пенсійним органом не виконані вимоги п. 4.2 Порядку № 22-1.

При цьому суд зазначає, що згідно п. 1.9 Порядку № 22-1 за наявності документів для призначення пенсії, пенсія призначається у визначений Порядком строк, але після надання особою додаткових документів у визначений пенсійним органом строк (до 3-х місяців) розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Як встановлено судом, довідки про заробітну плату № 1 від 30 червня 2021 року та № 2 від 4 серпня 2021 року були надані позивачем Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області 31 серпня 2021 року, тобто протягом трьох місяців після звернення до суду із заявою про призначення пенсії.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок з 18 липня 2021 року призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням коефіцієнту кратності (1.5) при врахуванні до страхового (трудового) стажу позивача періоду його роботи з 16 грудня 1986 року по 16 грудня 1989 року та із врахуванням довідок про заробітну плату № 1 від 30 червня 2021 року та № 2 від 4 серпня 2021 року.

Щодо доводів апелянта про безпідставне стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, понесені позивачем.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 200/12739/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 200/12739/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 квітня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв