Справа № 740/646/23
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/646/23
Провадження № 2-а/740/17/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

представника позивача адвоката Царенка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кательницького Олександра Григоровича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

02.02.2023 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.01.2023 поліцейським Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кательницьким О.Г. було винесено постанову серії БАБ №448205 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. за те, що він керував автомобілем без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування постановою Ніжинського міськрайонного суду від 03.11.2022. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки під час керування автомобілем йому не було відомо про те, що він не має права керувати транспортним засобом, так як постанову суду від 03.11.2022 не отримував. Він знав про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП 28.08.2022. Звернувся до адвоката за правовою допомогою, розглядом справи не цікавився, адвокат повідомляв що справа неодноразово відкладалася. Деякій час не міг зв`язатися з адвокатом і поїхав самостійно в суд, дізнатися щодо розгляду справи в суді, так як поштових повідомлень та викликів до суду не отримував. По дорозі до суду був зупинений працівниками поліції, якій повідомив про позбавлення позивача права керування транспортним засобом. ОСОБА_1 наголошував, що йому невідомо про наявність постанови суду та про тимчасове позбавлення права керування транспортним засобом. Поліцейським було проігноровано його пояснення. З постановою не згоден, вважає, що вона підлягає скасуванню, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, відсутні суб`єктивна сторона правопорушення, умислу у його боку не було. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №448205 від 27.01.2023 про накладення стягнення на позивача у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

06.02.2023 ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У відзиві відповідач інспектор Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кательницький О.Г. зазначив, що позовна заява необґрунтована фактичними обставинами справи, нормами матеріального та процесуального права, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. 27.01.2023 о 11.45 год. перебуваючи на чергуванні на блокпосту в м.Ніжин по вул. Прилуцька, було зупинено автомобіль VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . При перевірці документів ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. При перевірці по базі ІПНП «ЦУНАМІ» встановлено, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Даними діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Справу розглянув з урахуванням всіх обставин та склав постанову про накладення адміністративного стягнення у справі БАБ №448205 від 27.01.2023. Подія була зафіксована на нагрудний відео реєстратор. Вважає що вимоги закону дотриманні, постанова складена за результатом розгляд у справи, у стягненні судових витрат просить відмовити.

У відзиві відповідач ГУНП в Чернігівській області вважає позовну заяву необґрунтованою фактичним обставинам справи, нормами матеріального та процесуального права, а позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню. 27.01.2023 в м.Ніжині по вул. Прилуцькій б.155, позивач був зупинений нарядом СРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області. Поліцейський Кательницький О.Г. належним чином представився та повідомив про причину зупинки транспортного засобу. В ході подальшого спілкування з позивачем поліцейським було з`ясовано, що відносно останнього у 2022 році були складені адміністративні матеріали та постановою суду від 03.11.2022 позбавлений права на керування транспортними засобами. Було роз`яснено конституційні права та право на професійну правничу допомогу, був ознайомлений з наявними доказами порушення п.2.1 а ПДР України зафіксовані на нагрудну боді-камеру поліцейського. За результатом розгляду справи була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі серія БАБ №448205, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Всі вимоги поліцейським дотриманні про оформленні адміністративних матеріалів. Розмір судових витрат вважає необґрунтованим, не співмірним із складністю справи, складністю виконаних адвокатом робіт, витраченим часом, обсягом та ціною позову. Поліцейський Кательницький О.Г. діяв в межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, постанова відповідає встановленій формі, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Царенко А.А. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач поліцейський Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кательницький О.Г. та представник відповідача ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи № 740/2972/22, в обсязі необхідному для прийняття рішення у даній справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ №448205 від 27.01.2023, винесеною поліцейським Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кательницьким О.Г. на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. за вчинення правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП.

Із постанови вбачається, що 27.01.2023 о 11 год. 45 хв. в м.Ніжин вул. Прилуцька водій ОСОБА_1 керував т/з VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від 03.12.2022 терміном на 1 (один) рік, чим порушив п.2.1а ПДР України (а.с.8).

Суд не погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови були порушені норми права, зважаючи на наступне.

Положення ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Положеннями ч.4 ст.126 КУпАП встановлено що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.11.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Постанова набрала законної сили.

Згідно з п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.31 Закону України Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.2.1.а ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 з тимчасовим посвідченням водія, яке на момент зупинки було не діючим. Відповідно до справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 отримав 28.08.2022. В ході подальшого спілкування з позивачем поліцейським було з`ясовано, що постановою суду від 03.11.2022 останній позбавлений права на керування транспортними засобами. Позивач наполягав що йому не відомо про постанову суду та позбавлення його права керування транспортними засобами, розповідав що цим питання займався адвокат, що міг посадити за кермо дружину, яка знаходилася у автомобілі і має права водія.

Зазначене підтверджує встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom) будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Як вбачається із відеозапису позивачу було повідомлено про вчинене ним адміністративне правопорушення, роз`яснено вимоги чинного законодавства, розглянуто справу, надано можливість ознайомитись з постановою. Вказаним підписом у п.8 постанови позивач підтвердив факт роз`яснення йому прав за ст.ст. 268, 289 КУпАП. На місці події жодних клопотань від останнього не надходило, у користуванні правами позивач не був обмежений.

Згідно матеріалів справи № 740/2972/22 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, позивач був обізнаний щодо складання 28.08.2022 протоколу про вчинення ним вказаного правопорушення, які в графах щодо пояснення особи, повідомлення про час та місце розгляду справи, містять записи здійсненні власноруч ОСОБА_1 ..

Також, під час складання протоколу серії ААД №063852 від 28.08.2022 поліцейський тимчасово вилучив посвідчення водія ОСОБА_1 та видав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Зі змісту протоколу вбачається, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи № 740/2972/22 та описової частини постанови, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.11.2022 вбачається, що «в судове засідання в четверте не з`явились, під час судового розгляду після надходження протоколу до суду захисником подані клопотання про відкладення розгляду справи 12 вересня 2022 року (через ознайомлення із справою), 30 вересня 2022 року (через захворювання ГРВІ), 25 жовтня 2022 року (через розгляд іншої справи Ніжинським міськрайонним судом), 03 листопада 2022 року (через зайнятість в іншій справі Корсунь-Шевченківського районного суду), при цьому матеріали справи складають декілька сторінок, докази щодо захворювання суду не подані, зайнятість в інших справах, зокрема в Ніжинському міськрайонному суді та Корсунь-Шевченківському районному суді по справі КУпАП, із врахуванням неодноразових вказаних клопотань захисника, не є поважною причиною для відкладення судового розгляду 03 листопада 2022 року, при цьому справа згідно ст.277 КУпАП повинна бути розглянута у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим та положень ст.1 КУпАП суд вважає можливим розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника».

Отже суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Аніщенко О.Г. про розгляд справи були повідомлені своєчасно та належним чином, тобто були обізнані щодо судового засідання по розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Згідно резолютивної частини даної постанови, вона набирає законної сили через 10 днів з моменту її винесення, таким чином на дату винесення оскаржуваної постанови 27.01.2023 вона набрала чинності та не була скасована у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, та в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, за таких обставин суд всебічно, повно та об`єктивно, за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Керуючись ч.6 ст.121, 251, 280 КУпАП, ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кательницького Олександра Григоровича, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 31.03.2023

Суддя Т.О.Гагаріна