Справа № 420/9405/22
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

м. Київ

справа №420/9405/22

адміністративне провадження № К/990/33127/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 420/9405/22

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафу,

за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року (суддя Хурса О. О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року (колегія у складі: головуючого судді Шляхтицького О. І., суддів Семенюка Г. В., Домусчі С. Д.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2022 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), в якому просило стягнути з відповідача до Державного бюджету України санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68 000 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11 липня 2022 року залишив адміністративний позов без руху, оскільки позивачем не додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення строку на звернення до суду, так як позивачем пропущено тримісячний строк.

3. 20 липня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить продовжити строк на усунення недоліків позову.

4. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року позов залишено без руху, продовживши строк на усунення недоліків позову.

5. 08 серпня 2022 року позивачем до суду першої інстанції подано клопотання про повторне продовження позивачу строку на усунення недоліків.

6. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року позов повернуто позивачу без розгляду.

7. Повертаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви є необґрунтованим, з огляду на те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Водночас, як зазначено судом першої інстанції, у поданому позивачем клопотанні про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви взагалі не зазначено на який саме термін останній просить продовжити цей строк і чи наявні обґрунтовані підстави вважати, що у такий строк позивач зможе усунути недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору за її подання. Крім того, позивачем не подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначення причин пропуску такого строку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позову без розгляду, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року та не усунув недоліки позовної заяви у визначений судом строк, оскільки не надав оригінал документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 2481 грн та заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

8. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року змінено мотивувальну частину ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року з підстав наведених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду. В решті ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року залишено без змін.

9. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд продовжити строк на усунення недоліків позову. В додатках до клопотання позивачем, зокрема, зазначена заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, відповідно до якої позивач, посилаючись на фактичні обставини справи та причини пропуску строку, просив суд першої інстанції поновити строк звернення до адміністративного суду.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності виключення із мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції висновку про відсутність в матеріалах справи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, 28 листопада 2022 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права.

Так, судами попередніх інстанцій проігноровано факт того, що 08 серпня 2022 року позивачем на електронну пошту Одеського окружного адміністративного суду направлено ще одне клопотання про продовження строків усунення недоліків. До цього клопотання було подано копію реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04 серпня 2022 року № 238.

Між тим, скаржник наголошує, що обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Також, суд апеляційної інстанції не дослідив зміст копії реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04 серпня 2022 року № 238, платіжне доручення від 04 серпня 2022 року № 559.

Крім того, скаржник вказає на те, що судом апеляційної інстанції безпідставно не застосовано правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 19 березня 2019 року у справі № 910/3788/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 609/538/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 910/15598/19 та від 07 жовтня 2021 року у справі № 904/4137/20.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

12. 28 листопада 2022 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.

13. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2022 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Стеценка С. Г., суддів: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.

14. Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2022 року касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року залишено без руху. Надано скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання документа на підтвердження сплати судового збору.

15. На виконання вказаної ухвали заявник касаційної скарги направив квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

16. Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2023 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 28 березня 2023 року.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

18. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

19. Частиною 1, 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

20. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

21. Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

22. Поряд з цим, статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

23. За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

24. За приписами ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

25. Положеннями ч. 1, 2 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

26. Як убачається з матеріалів справи, 07 липня 2022 року в Одеському окружному адміністративному суді було зареєстровано позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу.

27. Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11 липня 2022 року залишив адміністративний позов без руху, оскільки позивачем не додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору, а також клопотання про поновлення строку на звернення до суду, так як позивачем пропущено тримісячний строк.

28. 20 липня 2022 року на адресу суду першої інстанції від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить продовжити строк на усунення недоліків позову.

Так, у вказаному клопотанні контролюючий орган зазначає про те, що листом від 12 травня 2022 року № 21.3.-7/5045 заступник Голови Держпродспоживслужби повідомив керівників територіальних органів та державних установ, що входять до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про заходи, які необхідно вчинити для проведення змін до розпису державного бюджету.

Таким чином, представник позивача зазначає, що у зв`язку із проведення змін до розпису державного бюджету, розрахунково-касове обслуговування Головного управління Державною казначейською службою України тимчасово призупинено.

Також, позивачем було подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

29. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року позов залишено без руху, продовживши строк на усунення недоліків позову.

30. 08 серпня 2022 року позивачем повторно до суду першої інстанції надіслано клопотання про продовження позивачу строку на усунення недоліків з підстав, аналогічних, викладених у клопотанні від 20 липня 2022 року.

Також Управління зазначило, що станом на день подання вказаної заяви процес змін відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету завершено, відновлено Державною казначейською службою розрахунково-касове обслуговування Головного управління, тому 04 серпня 2022 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області через систему дистанційного обслуговування «Клієнт Казначейства - Казначейство» зареєстровано платіжне доручення щодо сплати судового збору на розрахунковий рахунок Одеського окружного адміністративного суду.

04 серпня 2022 року доручення отримано органом Державної казначейської служби України, що підтверджується реєстром бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04 серпня 2022 року № 238 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Також позивач вказав, що станом на день подання зазначеного клопотання кошти за бюджетним зобов`язанням № 238 територіальним органом Державної казначейської служби України не зараховані на рахунок Одеського окружного адміністративного суду, що у свою чергу унеможливлює подання до суду платіжного доручення про сплату судового збору за подання позовної заяви по справі № 420/9405/22.

Отже, як зазначив позивач, Головним управлінням вжито усіх заходів, що залежали від нього, для виконання вимог ухвали суду від 29 липня 2022 року.

31. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року позов повернуто позивачу без розгляду.

32. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року змінено мотивувальну частину ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року з підстав наведених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду. В решті ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року залишено без змін.

33. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд продовжити строк на усунення недоліків позову. В додатках до клопотання позивачем, зокрема, зазначена заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, відповідно до якої позивач, посилаючись на фактичні обставини справи та причини пропуску строку, просив суд першої інстанції поновити строк звернення до адміністративного суду.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності виключення із мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції висновку про відсутність в матеріалах справи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

34. Верховний Суд зазначає, що сплата судового збору за подання позову є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду.

35. Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

36. У постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору органом чи тимчасова відсутність таких коштів.

37. Зі змісту положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та Кодексу адміністративного судочинства України надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

38. В свою чергу, п. 5, 6 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

39. Аналізйючи вищенаведені обставини та правові норми, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача про продовження строку на усунення недоліків адміністративного позову

40. Колегія суддів звертає увагу, що у випадку зазначення судом декількох недоліків позовної заяви в ухвалі суду про залишення позову без руху, усуненню підлягають обидва. Натомість, усунення лише одного з недоліків не є належним виконанням ухвали суду.

41. За таких обставин, враховуючи те, що позивачем надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, однак у встановлений судом строк не надано платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору, тобто не усунуто другий недолік позовної заяви, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про повернення позовної заяви Головного управління Держпродспоживслужби.

42. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

43. Враховуючи те, що суд першої інстанції в своїй ухвалі від 10 серпня 2022 року безпідставно вказав про відсутність в матеріалах справи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, а суд апеляційної інстанції вказане виправив, виключивши із мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції цей висновок, то слід залишити без змін постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року.

44. Колегія суддів критично ставиться до посилань скаржника на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зміст копії реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04 серпня 2022 року № 238 та платіжне доручення від 04 серпня 2022 року № 559.

45. Так, Верховний Суд звертає увагу, що реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 04 серпня 2022 року № 238 не є належним та достатнім доказом сплати позивачем судового збору, оскільки з його змісту неможливо встановити отримувача зазначених у реєстрі коштів, призначення платежу, статус платежу, номер справи, в рамках якої здійснюється платіж, а також чи зараховано кошти до державного бюджету.

Натомість, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення з відміткою про зарахування судового збору у відповідній сумі до спеціального фонду Державного бюджету України та інформацією про той номер справи, у межах якої подається відповідний позов.

46. Проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо неможливості подання позивачем до суду першої інстанції платіжного доручення від 04 серпня 2022 року № 559 до закінчення встановленого судом строку для усунення недоліків, в тому числі засобами поштового та електронного зв`язку, або через особистий кабінет Електронного суду.

47. Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не виконав обов`язку з перевірки факту зарахування судового збору є безпідставними та необґрунтованими, оскільки на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, платіжне доручення щодо сплати судового збору не долучено до матеріалів справи, а тому, за відсутності інформації про платіжне доручення, суд першої інстанції не мав можливості перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

48. Також, доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції безпідставно не застосовано правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 19 березня 2019 року у справі № 910/3788/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 609/538/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 910/15598/19 та від 07 жовтня 2021 року у справі № 904/4137/20 є необґрунтованими, оскільки правовідносини у цій справі та у справах, які наводить скаржник не є подібними.

38. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

39. З огляду на результат касаційного розгляду справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 356 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 280/2733/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій