Справа № 580/1366/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року справа № 580/1366/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо відмови , викладеній у листі від 22.02.23р., надати інформацію на інформаційний запит від 20 лютого 2023р. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області надавати повну інформацію на інформаційний запит від 20 лютого 2023р. ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо нереєстрації Електронного кабінету ЄСІТС;

- зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області зареєструвати Електронний кабінет ЄСІТС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не надав запитуваної інформації на її запит від 20.02.2023. Крім того, відповідач не зареєстрував Електронний кабінет ЄСІТС, що перешкоджає позивачу надіслати позов в електронній формі.

Ухвалою суду від 01.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами відповідно до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

23.03.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому, зазначив, що позивач звернулась із запитом про надання інформації стосовно особи, якій надавалась довіреність, підстави та копію довіреності у справі №580/6612/22. Разом з тим, сторонами у справі №580/6612/22 є ОСОБА_2 та Уманський міськрайонний суд Черкаської області. Доказів, що ОСОБА_1 є представником ОСОБА_2 не надано. Відповідач стверджує, що правовідносини щодо надання відповіді на вказаний вище запит врегульовані нормами КАС України, а не Законом України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, Уманський міськрайонний суд Черкаської області має зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Тому відсутня підстава та предмет спору з даного приводу.

Ухвалою від 31.03.2023 суд закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області в частині позовних вимог: визнати протиправною бездіяльність Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо нереєстрації Електронного кабінету ЄСІТС; зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області зареєструвати Електронний кабінет ЄСІТС.

Оцінивши заявлені доводи та аргументи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив таке.

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов інформаційний запит позивача від 20.02.2023 (вх. суду від 21.02.2023 №4146), в якому вона просила: надати повну інформацію стосовно особи, якій надавалась довіреність, підстави та копію даної довіреності.

В обґрунтування заяви позивач посилалась на те, що довіреність відповідача додана до відзиву у справі №580/6612/22.

Листом від 22.02.2023 №012/12/23 відповідач повідомив, що Уманський міськрайонний суд Черкаської області має статус відповідача у справі №580/6612/22. На час надання відповіді відсутні будь-які документи, що би підтверджували повноваження Коркіяйнен О.С. у зазначеній справі. Крім того, Уманський міськрайонний суд Черкаської області, як сторона спору не зобов`язаний надавати інформацію у спорі сторонній особі. Роз`яснено, що за наявності документів на представництво сторони, можливо звернутись до суду із клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась у суд з цим позовом.

Для вирішення спору суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані законами України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ "Про інформацію" (далі - Закон №2657-XІІ), Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (пункт 1 частини першої статті 3, пункт 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ).

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації згідно з ч.1 ст.12 Закону є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

За змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Одним із способів доступу до інформації відповідно до п.2 ч.2 ст.5 Закону №2939-VI є надання її за відповідними запитами.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

П.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Ч.1 ст.3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Закон № 2939-VI передбачає, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом. Водночас, вказаним Законом визначено випадки обмеження доступу до інформації.

Так, статтею 6 Закону №2939-VІ передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Статтями 7, 8, 9 Закону №2939-VІ визначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Частиною 1 ст.22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії (інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Пунктом 3 ч.4 статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.

З аналізу наведених норм вбачається, що у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі до інформації.

Зокрема, з відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

- якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону №2939-VI інтересів відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

- у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації;

- чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини другої статті 6 Закону № 2939-VI).

Як установлено судом, до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов інформаційний запит позивача від 20.02.2023 (вх. суду від 21.02.2023 №4146), в якому вона просила надати повну інформацію стосовно особи, якій надавалась довіреність, підстави та копію довіреності представника Уманського міськрайонного суду в адміністративній справі №580/6612/22.

Листом від 22.02.2023 №012/12/23 відповідач повідомив, що Уманський міськрайонний суд Черкаської області має статус відповідача у справі №580/6612/22. На час надання відповіді відсутні будь-які документи, що би підтверджували повноваження Коркіяйнен О.С. у зазначеній справі. Крім того, Уманський міськрайонний суд Черкаської області, як сторона спору не зобов`язаний надавати інформацію у спорі сторонній особі.

Отже, підставою відмови у наданні позивачу запитуваної інформації є те, що вона не є стороною або представником сторони у справі №580/6612/22, яку розглядає Черкаський окружний адміністративний суд відповідно до вимог КАС України, у зв`язку з чим роз`яснено, що за наявності документів на представництво сторони, можливо звернутись до суду із клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Оцінюючи вказані підстави відмови у наданні інформації, суд зазначає, що відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Ст.127 Конституції України передбачає, що правосуддя здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

У ст.4 КАС України визначені терміни: адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ; суд - суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів, інший визначений цим Кодексом склад адміністративного суду; адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом; судовий процес - правовідносини, що складаються під час здійснення адміністративного судочинства.

При цьому, відповідно до п.п.4, 9 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб`єктом владних повноважень відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України визнається орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, КАС України регулює порядок здійснення судочинства в адміністративних справах, який розповсюджується на учасників справи, зокрема сторін адміністративної справи №580/6612/22, відповідачем у якій є Уманський міськрайонний суд.

Разом з тим, позивач звернулась до відповідача із запитом, як до суб`єкта владних повноважень розпорядника інформації, створеної під час здійснення його діяльності, як державного органу, а не як учасник адміністративної справи (№580/6612/22), а тому посилання відповідача у листі на вимоги КАС України, зокрема право на ознайомлення з матеріалами справи, є необґрунтованим.

Крім того, лист відповідача від 22.02.2023 №012/12/23 не містить визначених статтею 6 Закону №2939-VІ сукупності вимог, наявність яких передбачає обмеження доступу до інформації, зокрема, що така інформація є конфіденційна, таємна або службова.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач листом від 22.02.2023 №012/12/23 неправомірно відмовив у наданні запитуваної інформації.

Таким чином відповідач проявив бездіяльність не надавши інформації на вищевказаний запит позивача.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що така бездіяльність відповідача є порушенням права на отримання повної інформації на запит, реалізація якого визначена ч. 2 ст. 34 Конституції України та Законом №2939-VI, а тому є підставою для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо надання інформації по суті запиту позивача від 20.02.2023 (вх. від 21.02.2023 №4146).

Тому для повного відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача надати позивачу надати повну інформацію на вказаний запит.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо надання інформації на запит ОСОБА_1 від 20.02.2023 (вх.від 21.02.2023 №4146).

Зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області (20301, Черкаська обл., м. Умань, вул. Кизило Андрія, буд. 18, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) повну інформацію на запит про надання інформації від 20.02.2023 (вх. від 21.02.2023 №4146) з урахуванням висновків суду у цій справі.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити сторонам.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ