Справа № 380/837/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/837/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.09.2022 №74 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років з 19.09.2022 на підставі пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із досягненням 17.09.2022 передбаченого законом 55-ти річного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ. Починаючи з 15.11.1990 до 19.09.2022 дати припинення трудових відносин, позивач ОСОБА_1 безперервно працював у Сколівському лісгоспі, який неодноразово змінював своє найменування (на даний час ДП "Сколівське лісове господарство"). Зважаючи на зміст довідки Підприємства та відомості трудової книжки, орган Пенсійного фонду відмовився зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, зазначений у оскаржуваному рішенні період роботи ОСОБА_1 "бензопильником" у різних структурних підрозділах Сколівського лісгоспу. Натомість періоди роботи "розкряжувальником" та "лісорубом 6 розряду" на цьому Підприємстві, на яких працювали інші особи, відповідач зарахував до спеціального стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років без зауважень до 11.10.2017. Згідно із висновками органу пенсійного фонду професія "бензопильника" не передбачена окремо затвердженим Списком професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Відповідач не взяв до уваги довідки підприємства про тотожність професій "бензопильника", "вальника лісу" та "лісоруба 6 розряду", останні з яких передбачені згаданим вище Списком. Позивач зазначає, що таким чином, суть спору зводиться до оцінки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування про відмову у зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи позивача "бензопильником" на підприємстві лісового господарства.

Позивач не погоджується із рішенням пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, вважаючи рішення незаконним та таким, що порушує його права на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду та просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Ухвалою від 18.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02.12.2022 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 затверджений Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. За результатами розгляду документів, доданих ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії, до страхового та пільгового стажу позивача зараховані всі періоди. Страховий стаж становить 37 років 03 місяць 08 днів та пільговий стаж - 07 років 04 місяців 03 дні. До пільгового стажу не зараховані періоди з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005 та з 27.05.2005 по 01.03.2007 згідно з довідкою від 19.09.2022 № 40 підтверджуючою особливий характер роботи та умови праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років, оскільки професія "бензопильник" не передбачена Списком професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Згідно із поданими документами, право на пенсію на пільгових умовах відсутнє, проте з 18.09.2027 позивач матиме право на пенсію за віком згідно з статтею 26 Закону № 1058. Відтак, відповідач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 є правомірним та таким, що ґрунтується на Конституції, законах України, а позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

08.02.2023 позивач надіслав до суду відповідь на відзив, зазначивши, що заперечення відповідача щодо позову є загальними та беззмістовними, містять лише опис та хронологію фактичних дій органу Пенсійного фонду щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років. 3 наведених вище мотивів позивач відхиляє доводи відповідача, зазначені у відзиві, просить задовольнити позов у повному обсязі та захистити право на пенсійне забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 від 17.07.1985 (дата заповнення) серії НОМЕР_1 , позивач розпочав свою трудову діяльність 01.09.1984. Згідно із записами № 12-43 ОСОБА_1 працював у Сколівському держлісгоспі, а саме:

15.11.1990 - прийнятий чокеровщиком в лісопункт Сколівського лісгоспу;

14.08.1995 - присвоєно кваліфікацю звалювальника лісу по 6 розряду;

29.06.1999 - звільнений з роботи за згодою сторін;

10.11.1999 - прийнятий бензопильщиком в Коростівське лісництво Сколівського держлісгоспу;

11.02.2000 - переведений бензопильщиком в Гребенівське лісництво;

27.05.2005 - Сколівський держлісгосп перейменований у державне підприємство "Сколівське лісове господарство";

01.03.2007 звільнений з роботи згідно з ст. 36 ч. 1 КЗПП України (угода сторін);

03.03.2007 прийнятий звалювальником лісу згідно із договором із ФОП;

15.07.2011 звільнений за власним бажанням;

19.07.2011 прийнятий вальником лісу згідно із договором із ФОП;

30.04.2015 - звільнений за власним бажанням.

У період з 06.05.2015 по 19.09.2022 безперервно працював на посадах лісоруба 6 розряду у різних лісових господарствах.

19.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії відповідно до п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", додавши до заяви відповідні документи.

27.09.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення № 74 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Зокрема, у рішенні від 27.09.2022 № 74 пенсійний орган зазначив, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховані періоди з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005, з 27.05.2005 по 01.03.2007 згідно із довідкою від 19.09.2022 № 40, підтверджуючої особливий характер роботи та умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років. Оскільки професія "бензопильник" не передбачена Списком професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583.

Також у рішенні від 27.09.2022 № 74 Головне управління ПФУ у Львівській області зазначило, що згідно з поданими документами право на пенсію відсутнє, проте з 18.09.2027 особа матиме право на пенсію за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи рішення від 27.09.2022 № 74 незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі-Закон № 1788-ХІІ) визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено, що одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років.

За змістом ст. 7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Отже, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих.

Відповідно до п. "в" ст. 55 Закону № 1788-XII (у редакції, чинній станом на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії - 19.09.2022) право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за Списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", який набрав чинності 11.10.2017, розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: "Особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацами 1, 2 п. 16 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону № 1058-IV, у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 55 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII. Положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, норми пункту "а" статті 54 та статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законами від 02.03.2015 № 213-VIII та від 24.12.2015 № 911-VIII, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04.06.2019.

Відтак, починаючи з 05.06.2019 при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону № 1788-XII необхідно керуватися вказаною нормою у редакції, чинній до внесення змін Законом від 02.03.2015 № 213-VIII та Законом від 24.12.2015 № 911-VIII.

За змістом пункту "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній до 02.03.2015) право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Тобто, особа, яка станом на день звернення до Пенсійного органу має 55 років, 25 років загального стажу, з яких 12 років 6 місяців спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, така особа має право на призначення пенсії за вислугу років.

У спірному рішенні відповідач зазначив, що не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи період роботи ОСОБА_1 на посаді "бензопильник" з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005, з 27.05.2005 по 01.03.2007, оскільки професія "бензопильник" не передбачена Списком професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583.

Так, 12.10.1992 Кабінет Міністрів України постановою № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затвердив, зокрема, Списком професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, чинного як станом на 12.10.1992, так і станом на день виникнення спірних правовідносин, до професій, які дають особі право на пенсію за вислугу років віднесені такі професії, зокрема: звальщики лісу, лісоруби, розтяжувальники, чокувальники.

Просади" бензопильник" цей Список не містить.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно із довідкою, підтверджуючою особливий характер роботи та умов праці для призначення пенсії на пільгових умовах від 19.09.2022 № 40, виданою ОСОБА_1 , ДП "Сколівське лісове господарство" підтвердило особливий характер роботи позивача на посадах чокерувальника, розтяжувальника деревини, лісоруба 6 розряду, а також бензопильщика. зазначивши, що професія бензопильщика була передбачена випускниками Єдиного тарифного кваліфікаційного довідника (СТКД) колишнього СРСР.

Також довідкою від 23.09.2022 № 42, виданою ОСОБА_1 ДП "Сколівське лісове господарство", Підприємство зазначило, що професія бензопильника - вальника лісу лісоруба є тотожними і мають однакові визначені характеристики. Вальник лісу, лісоруб 6 розряду (бензопильщик) зобов`язані спилювати дерева, кущі при заготівлі деревини і вміти поводитися з усіма видами бензопил, які використовуються при роботі в лісі відповідно до встановлених норм, тобто виконувати за допомогою бензономоторних пил комплекс лісосічних робіт. Професія бензопильщика була передбачена випускниками Єдиного тарифного кваліфікаційного довідника (СТКД) колишнього СРСР.

Крім того, Державне агентство лісових ресурсів України листом від 16.12.2022 № 05-40/6994-22 роз`яснило, що записи у трудовій книжці свідчать, що ОСОБА_1 працював у лісгоспі бензопильщиком. Фактично, бензопильщики виконували такі роботи, як звалювання дерев та розкряжування їх на сортименти бензиномоторними пилками. Присвоєна робітнику професія "бензопильщик" є рівнозначна професіям "вальник лісу" або "розряжувальник". Обидві ці професїї передбачені затвердженим Кабінетом Міністрів України Списком професій і посад, які дають право на пенсію за вислугу років. Професія робітника, який займається звалюванням лісу, згідно з Випуском 3 "Лісове господарство i пов?язані з ним послуги" ДКХП і чинним Класифікатором професій ДК 003: 2010 називається "вальник лісу". Колишній працівник ДП "Сколівський лісгосп" ОСОБА_1 , який працював "бензопильщиком" на лісосічних роботах, має право на оформлення пенсії згідно з пенсійним законодавством.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування Списку робіт, професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, державних заповідників, національних парків, що мають лісові площі, лісомисливських господарств, постійних лісозаготівельних і лісогосподарських підрозділів інших підприємств, а також лісництв, яким надається щорічна основна відпустка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 № 570, роз`яснення щодо застосування цього Списку дають Мінсоцполітики разом з Держлісагентством та Мінекономіки.

За правилами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (далі-Порядок № 637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, у яких має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення відповідно до ст. 55 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки).

Суд встановив, що у трудовій книжці ОСОБА_1 зазначено, що у період з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005, з 27.05.2005 по 01.03.2007 позивач працював на посаді "бензопильника" Сколівського лісгоспу, у той час, як така посада не передбачена ні Національним класифікатором професій, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, ні Списком № 583.

Суд відмічає, що чинне законодавство, яке врегульовує питання призначення особам пенсії на пільгових умовах, виокремлює окрему категорію працівників, що мають право на пенсію за вислугу років, у разі, якщо такі особи були зайняті на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Тобто, право на пенсію за вислугу років пов`язане саме із характером виконуваної роботи.

Відтак, на переконання суду, помилка Підприємства у назві посади, на якій працював позивач у спірний період, тобто зазначення посади "бензопильщик", у той час, як уточнюючими довідками підтверджений характер виконуваних позивачем робіт у цей період, покладає саме на роботодавця відповідальність за неправильне зазначення назви посади.

Позивач не несе відповідальності за внесення роботодавцем до трудової книжки ОСОБА_1 назви посади, яка не передбачена Списком робіт, професій і посад № 583.

При цьому, суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які ведуть облік трудового стажу своїх працівників і відповідно зберігають всю інформацію щодо проходження трудової діяльності на підприємстві, установі чи організації, видають необхідні довідки, відповідно до положень Порядку № 637.

Відповідно, не можна вважати неправильне заповнення в трудовій книжці чи у довідці, та зазначення в даних документах неточної інформації щодо назви посади працівника, виданій підприємством, підставою для не призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем до заяви від 19.09.2022 про призначення пенсії за вислугу років документи підтверджують необхідні відомості про характер виконуваних ним робіт на посаді "бензопильщика" для призначення відповідної пенсії, які відповідач мав належним чином перевірити та прийняти відповідне рішення.

Частина 1 статті 9 КАС України визначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування законності прийнятого рішення від 27.09.2022 № 74.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність та скасування рішення від 27.09.2022 № 74 про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії.

Водночас, вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років з 19.09.2022 на підставі пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, є передчасною, оскільки, вважаючи, що позивач не має право на пенсію за вислугу років, відповідач питання про її призначення не вирішував.

Суд наголошує на тому, що рішення відповідача від 27.09.2022 № 74 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років прийняте у зв`язку з тим, що до спеціального стажу не зараховані періоди роботи на посаді "бензопильщика" з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005, з 27.05.2005 по 01.03.2007.

Також спірне рішення містить вказівку на те, що пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становить 7 років 3 місяці та 8 днів, проте який саме період врахований пенсійним органом та роботу на яких посадах, відповідач у рішенні не зазначив.

У свою чергу, суд встановив, що періоди роботи ОСОБА_1 на підприємствах лісової промисловості та лісового господарства з 15.11.1990 по 29.06.1999 (8 років 7 міс) на посаді чокеровщика; з 03.03.2007 по 15.07.2011 (4 роки 4 міс) на посаді звалювальника лісу; з 19.07.2011 по 30.04.2015 (3 роки 9 міс) на посаді вальника лісу; з 06.05.2015 по 19.09.2022 (7 років 4 міс) на посаді лісоруба 6 розряду є періодами роботи на посадах, які передбачені Списком № 583 та дають право позивачу на врахування цих періодів до спеціального стажу роботи.

Натомість відповідач жодним чином не зазначив, який саме пільговий стаж роботи ним врахований при оцінці документів, доданих до заяви позивача від 19.09.2022 про призначення пенсії.

Варто відмітити, що питання про врахування чи не врахування періоду роботи працівника до загального чи пільгового стажу роботи, та, як наслідок, призначення пенсії, є функціями пенсійного органу.

Натомість суд надає оцінку діям/рішенням пенсійного органу у разі виникнення спору про правомірність таких дій/рішень.

За правилами абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що порушене право позивача належить захистити шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача в Сколівському держлісгоспі на посаді "бензопильщика" з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005, з 27.05.2005 по 01.03.2007 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ з дня подання заяви про призначення пенсії 19.09.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) від 27.09.2022 № 4 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до пільгового стажу період роботи в Сколівському держлісгоспі на посаді "бензопильщика" з 10.11.1999 по 11.02.2000, з 11.02.2000 по 27.05.2005, з 27.05.2005 по 01.03.2007 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, з дня подання заяви про призначення пенсії 19.09.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Кисильова О.Й.