Справа № 947/6646/23
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 947/6646/23
Провадження № 2-а/947/57/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

представника позивача адвоката Кострич М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 24.02.2023 року. В інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся адвокат Кострич М.П. із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАС №6550164 від 15.02.2023 року, яка винесена інспектором роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кобзевим О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 680 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач правопорушення, яке зазначене у оскаржуємої постанові не вчиняла а з боку інспекторів полиції жодних доказів вчинення данного правопорушення не наддавалось, крім того розгляд самої адміністративної справи не відповідав крітеріям законності без зясування інспектором обставин справи, надання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності можливості скористатись правовою допомогою, ознайомитись із доказами та взагалі бути обізнаною про свої права.

У пісьмовому відзиві , наданого представником відповідача, зазначено про заперечення протии задоволення позову та в якості доказів, підвтерджуючих факт правопорушення надано відеофайл із записом зупинення транспортного засобу позивача та розглядом адміністративної справи одо винесенян оскаржуємої постанови.

Як встановлено судом, на підставі наданих сторонами пояснень та огляду відеофайлу , наданого представником відпоідача, 15 лютого 2023 року о 15 годині 56 хвилин інспектором роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кобзевим Олексієм Сергійовичем під час патрулювання на патрульному автомобілі в м. Одесівізля будинку №79Б по проспекту Небесної Сотні у м. одесі було зупинено транспортний засіб «Hyundai Kona , р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з підстав вчинення останньою правопорушення , передбаченого п.8.7.3.г Правил дорожнього руху України проїзд перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, та відносно водія на місці винесена постанова серії ЕАС №6550164 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 680 гривень.

За змістом відеофайлупатрульний автомобіль , яким керував інспектор ОСОБА_2 , проїхав світлофор на «зелений» сігнал світлофора а потім інспектор у дзеркало «заднього виду» побачів як автомобіль «Hyundai Kona , р.н. НОМЕР_1 , який рухавався по заду в одному напрямку із патрульним автомобілем проїхав світлофор на «жовтий» сигнал, що і стало підставою для зупинки вказаного автомобіля інспектором. Після зупинки автомобіля особи, яки притягується до адміністративної відповідальності, інспектор Кобзев О.С. підійшов до зупиненого автомобіля, представився та пояснив причину зупинки пояснив, що начебто патрульний автомобіль проїхав перехрестя вже під час мигання « зеленого» сигналу а тому автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 вже почала проїзд перехрестя на заборонений « жовтий сигнал». Інспектор спитав куди поспішає водій і отримавши відповідь, що на тренування , на місці виніс постанову , в якою зазначивши факт правопорушення і вказав відеозапис , зроблену на його «бодікамеру», яка була розміщена на фірмовому одягу як доказ правопорушення.

Ретельно передавивши у судовому засіданні вказану відеозапис суд не може встановити а ні факту проїзду патрульного автомобіля перехрестя на мигаючий «зелений сигнал» а ні наявність зафіксованого правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Камера зафіксувала факт проїзду автомобілем під керуванням інспектора на «зелений» сигнал світлофору, а також слова самого інспектора напарнику, про те що він побачив через дзеркало « заднього виду» правопорушення.

Перегляд відеозаписи також не підтверджує посилання представника відповідача, що на місці розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 визнавала провину та підтверджувала факт правопорушення з її боку, так як єдиним її поясненням була відповідь на запитання інспектора про те, куди вона поспішає а також надання інспектору документів на відповідну вимогу .

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно ч.3 ст. 41 Закону України « Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху ( ПДР) , що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні ( п. 8.7 ПДР).

Згідно п.п. ґ. п. 8.7.3 ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За нормами ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема: за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 і КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку предметом доказування є факт проїзду на заборонений жовтий - сигнал світлофора.

Статтею 242 КАС України визначені критерії законності та обґрунтованості рішень, згідно яких рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи; судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Зміст презумпції невинуватості включає серед інших і правило про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення. Це правило є невід`ємною його частиною і воно полягає у тому, що такі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи. Категорії "сумнів" і "впевненість" характеризують відношення людини до наявності чи відсутності певної обставини. У кримінальному провадженні -до наявності чи відсутності хоч би однієї з обставин, які належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, але, насамперед, події кримінального провадження, особи, яка його вчинила, та її вини (ст. 91 КПК). Впевненість - це психологічний стан особи, яка веде кримінальне провадження, і, зокрема, судді, коли вона без вагань виражає своє відношення до результату пізнання як істинного або неістинного. Почуття сумніву є протилежним почуттю впевненості, переконаності. Воно характеризується невпевненістю, усвідомленням не переконаності, незадоволенням стосовно того, що приймається за істину, за вирішення певного завдання.

Зміст терміна "сумнів" не розкривається у законодавстві. У постанові "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" від 11 лютого 2005 p., Пленум роз`яснив (п. 10), що кримінальна справа не може бути повернена на додаткове розслідування "у випадках, коли немає доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити виправдувальний вирок".

З наведених роз`яснень найвищого судового органу України вбачаються окремі властивості (ознаки), які має термін "сумнів" при ухваленні судового рішення. Це, зокрема, те, що "сумнів" має бути таким, який неможливо усунути за допомогою додатково одержаних доказів, оскільки вичерпані всі можливості для їх збирання чи одержання або ж сторона обвинувачення не вживає всіх можливих у її розпорядженні заходів для їх виявлення. Суд же в останньому випадку не повинен за власною ініціативою усувати недоліки обвинувачення, оскільки не вправі виконувати у змагальному процесі цю функцію. Звичайно, вживаючи термін "сумнів", який має тлумачитись на користь обвинуваченого, законодавець має на увазі не будь-який, а сумнів "розумний" та непереборний.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

В даному випадку з наданих стороною відповідача суб`єкта владних повноважень, доказів відео файлу запису з нагрудної камери інспектора, не підтверджено належними та допустимими доказами факт проїзду позивачці на заборонений жовтий сигнал світлофора. Зазначені обставини не зафіксовані на відеокамеру, а суду, фактично запропоновано ,зробити припущення про те, що проїзд патрульного автомобілю на мигаючий зелений сигнал, означає, що автомобіль який рухався позаду проїхав перехрестя вже на жовтий сигнал.

Одна, по-перше суд не може вважати припущення к належний доказ, а по-друге не можливо, з відео файлу наданого суду, встановити і факт проїзду патрульного автомобілю на мигаючий зелений, так як на відеозапису в момент проїзду світлофору патрульної поліції видно лише працюючий зелений сигнал .

Будь яких інших доказів, окрім начебто візуально зафіксованого інспектором через «дзеркало заднього виду» патрульного автомобілю факту правопорушення , до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку , що під час розгляду інспектором адміністративної справі на місці зупинки а у суді немає достовірних доказів, яки б без сумнівів надавали можливість встановити факт правопорушення з боку ОСОБА_1 15.02.2023 року, що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАС №6550164 від 15.02.2023 року, яка винесена інспектором роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кобзевим О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 680 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи не доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд приймаючи до уваги , що у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутність події і складу адміністративного правопорушення, закриває провадження по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП по обставинам 15.02.2023 року.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській Департаменту патрульної поліції ( місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5 ), Департаменту патрульної поліції ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАС №6550164 від 15.02.2023 року, яка винесена інспектором роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кобзевим Олексієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 680 гривень.

Закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП, по обставинам 15 лютого 2023 року, у звязку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 31.03.2023 року.

Суддя Луняченко В. О.