Справа № 580/1956/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 березня 2023 року справа № 580/1956/23

м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

17 березня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо невиплати заборгованості грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 04.12.2019 ОСОБА_1 .

2) стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області заборгованість по грошовому забезпеченні у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 04.12.2019 на користь ОСОБА_1 - в сумі 11 232 грн 00 коп.;

3) стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 31.10.2017 на користь ОСОБА_1 - в сумі 3179 грн 13 коп.

Відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або доказів того, що вказаний строк не пропущено.

На виконання вказаної ухвали від позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що при звільненні, перед звільненням і по даний час відповідач не надав позивачу письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені йому при звільненні, то на позивача строк звернення до суду не поширюється, оскільки не виникло факту отримання письмового повідомлення, а отже не відбулося відліку строку.

Дослідивши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суддя вважає викладені в ній доводи такими, що не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Суддя зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Оцінюючи доводи, наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

Спірні правовідносини стосуються бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо не нарахування та невиплати заборгованості грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 04.12.2019, а не виплатити суми, належні позивачу при звільненні.

Тому положення статті 233 КЗпП України не підлягають застосуванню при оцінці судом обставини щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-IX до КзПП України внесено зміни, згідно яких, зокрема, стаття 47 КзПП України визначає, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно статті 116 КзПП України про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Отже, таке повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні з 19.07.2022 видається у день звільнення, із зазначенням сум, які нараховані та виплачені працівникові саме при звільненні.

Таким чином, єдиною процесуальною нормою, яка визначає строк звернення до суду з позовом щодо проходження публічної служби, та яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, є частина 5 статті 122 КАС України, яка є спеціальною нормою та встановлює місячний строк для звернення до суду.

Також суд звертає увагу на те, що отримання особою інформації (довідок) про нараховане та виплачене грошове забезпечення не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку. Таку ж позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 грудня 2022 у справі №990/102/22.

За викладених обставин, суддя визнає наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави неповажними.

Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, представник у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не повідомляє.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд зобов`язаний повернути позовну заяву позивачеві.

Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, представник у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не повідомляє.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд зобов`язаний повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 24.03.2023.

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 24.03.2023 залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали видати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО