Справа № 160/302/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 березня 2023 року Справа №160/302/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В., розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 382 КАС України у справі №160/302/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі №160/302/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) судові витрати у розмірі 384 грн. 20 коп.

Рішення не було оскаржено до суду апеляційної інстанції і набрало законної сили 06.05. 2019.

15.03.2023 через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою від 20.03.2023 призначено до розгляду заяву про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф за невиконання судового рішення у справі №160/302/19 в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Запропоновано відповідачу надати пояснення з приводу поданої позивачем заяви разом із підтверджуючими доказами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області станом на прийняття цієї ухвали пояснень на заяву позивача не надало.

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 03.04.2019 у справі №160/302/19 задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі №160/302/19.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у місячний строк з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/302/19.

Оскільки рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.07.2019 №171/03-08/2019 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, представник позивача повторно звернувся у листопаді 2022 до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України, в якій просив: визнати неприйнятим звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 по справі №160/302/19; накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф за невиконання судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 заяву представника ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 382 КАС України у справі №160/302/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії- задоволено частково.

Визнано неприйнятим звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вих №0400-010903-7/58550 від 09.06.2022) про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 по справі №160/302/19.

Встановлено новий строк подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року у справі №160/30219.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати новий звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року у справі N 160/30219 протягом 30 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено до суду звіт про виконання рішення суду у справі №160/302/19.

У поданому звіті Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі №160/302/19 ним було розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.10.2018, посилаючись знову на прийняте рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.07.2019 №171/03-08/2019.

Пенсійний фонд вказує на відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії через відсутність необхідного страхового стажу 25 років згідно зі ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Документи про стаж та заробіток, додані до заяви від 22 жовтня 2018 не враховані при призначенні через неможливість встановлення їх належності. В заяві про призначення пенсії значиться ОСОБА_1 , проте до заяви додано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ОСОБА_2 .

У новій заяві позивач просить накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф за невиконання судового рішення.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що на цей час Пенсійним фондом звіту не надано, рішення суду не виконано, пенсію позивачу не виплачено.

В матеріалах справи наявний звіт Головного управління Пенсійного фонду України, який надійшов до суду 04.01.2023. Доказів направлення звіту представнику позивача відповідачем не надано.

В той же час суд вважає необхідним зазначити, що в силу п. 1 ч. 3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України представники позивача не були позбавлені права звернутись із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі із поданим звітом.

У поданому новому звіті відповідача вказано про відмову позивачу в призначенні пенсії в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №171/03-08/2019 від 22.07.2019 з посиланням на неможливість ідентифікувати заявника, оскільки в заяві про призначення пенсії значиться ОСОБА_1 , проте до заяви додано копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ОСОБА_2 і довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ОСОБА_2 .

Суд визнає неприйнятим звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010903-7/133070 від 28.12.2022, виходячи з наступного.

За вимогами п. 2.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України07.07.2014 № 13-1) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Як вбачається з Переліку документів, доданих до заяви про призначення пенсії заявником було додано нотаріально засвідчену копію паспорта НОМЕР_2 від 01.06.2010.

Рішенням Дніпропетровського суду від 03.04.2019 у справі №160/302/19 на підставі наданих позивачем документів, суд дійшов висновку, що позивач в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, звернувся за призначенням пенсії, а тому відмовляючи у призначенні пенсії з підстав наявності в документах розбіжностей, відповідач діяв поза межами законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України від 20.11.2012 № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (в редакції на час звернення представника позивача із заявою про призначення пенсії), документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (п. б).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 №1725 ( в редакції на час видачі позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон) затверджено Технічний опис бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Пунктом 15.Технічного опису встановлено, що елементи даних у зонах I-V розміщуються у такій послідовності:

зона I. Одним рядком - назва держави "УКРАЇНА" та зображення малого Державного Герба України, які тричі повторюються.

Нижче, двома рядками, - назва документа "ПАСПОРТ" і далі, одним рядком, - назви полів для внесення таких даних: "Тип", "Код держави", "Паспорт N";

зона II. Послідовно, згори донизу, друкується назва полів для внесення відомостей про фізичну особу - пред`явника паспорта:

"Прізвище"

"Ім`я"

"Громадянство"

"Дата народження" та "Персональний N" (один рядок)

"Стать" та "Місце народження" (один рядок);

зони III-IV. Продовження полів у такому ж порядку, як у зоні II, для внесення інших відомостей, а саме:

"Дата видачі" та "Орган, що видав" (один рядок)

"Строк дії" та "Підпис пред`явника" (один рядок).

Відцифроване зображення особи пред`явника паспорта відтворено способом лазерної перфорації.

Тобто, паспорт громадянина України для виїзду за кордон не передбачає зазначення в ньому громадянина по батькові.

До того ж рішенням Дніпропетровського суду від 03.04.2019 у справі №160/302/19 на підставі наданих позивачем документів, суд дійшов висновку, що позивач в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, звернувся за призначенням пенсії, а тому відмовляючи у призначенні пенсії з підстав наявності в документах розбіжностей, відповідач діяв поза межами законодавства.

Стосовно вимог позивача про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідального за виконання рішення, штрафу, суд зазначає наступне.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 2, 3 ст. 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Окремим механізмом для примусового виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень є виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення відповідно до Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"). При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень.

Перш за все, до заходів такої відповідальності належать штрафи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Так, ч. 1 ст. 75 цього Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

До заяви представник позивача надав копію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.03.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №65984303.

Постановлено за невиконання рішення суду за виконавчим листом №160/302/19 та вимог державного виконавця накласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів .

Станом на 28.03.2019 відповідачем не надано доказів виконання рішення суду.

За правовою позицією Верховного Суду у справах №611/26/17 від 26.01.2021 і №560/523/19 від 23.04.2020 специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Суд враховує також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує особі право на справедливий суд. У свою чергу, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію . Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97, пункт 41). "

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції" (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.09 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Водночас затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується зі змістом статті 129-1 Конституції України.

Таким чином, особа, якій належить виконати рішення суду, що набрало законної сили, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання у чіткій відповідності до висновків суду, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (рішення у справі "Метаксас проти Греції" (Metaxas v. Greece), N 8415/02, п. 19, від 27 травня 2004 року; та у справі "Лізанець проти України" (Lizanets v. Ukraine), N 6725/03, п. 43, від 31 травня 2007 року). У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання (див. згадане вище рішення у справі Бурдова (N 2), п. 68).

У Рішенні Конституційного Суду України від 30.06.2009 р. №16-рп/2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 п.п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав про задоволення заяви позивача про накладення штрафу за невиконання судового рішення у справі №160/302/19.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 28.03.2023 керівником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є ОСОБА_3 .

Згідно ст. 7 Закону України „Про державний бюджет на 2023 рік з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 штрафу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становитиме 53680,00 грн.

Частиною 6 ст. 382 КАС України встановлено, що ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити новий строк для подання ДПС України звіту про виконання рішення суду, а саме протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили ухвали суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 248, 256, 382 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неприйнятим звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вих №0400-010903-7/133070 від 28.12.2022) про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року у справі №160/302/19.

Заяву представника ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 382 КАС України у справі №160/302/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) штраф за невиконання рішення суду у розмірі 53680,00 грн., з них:

26840,00 грн. - стягнути на користь стягувача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2 6840,00 грн.- стягнути до Державного бюджету України : Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026007; Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягувач - Державна судова адміністрація України (, адрес: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Ухвала суду є виконавчим документом.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) протягом 30 календарних днів з дня отримання даної ухвали подати суду звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі № 160/302/19.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона