Справа № 440/4709/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

м. Київ

справа № 440/4709/19

адміністративне провадження № К/9901/16691/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №440/4709/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланнівська МТС» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року (головуючий суддя Клочко К.І.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року (головуючий суддя Гуцало М.І., судді: Донець Л.О., Бенедик А.П.),

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Ланнівська МТС» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.11.2019 №000369501 на суму 798576,00грн., №000370501 на загальну суму 4081400,00грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020, позов задоволено.

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2020, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2020 відкрито касаційне провадження у справі №440/4709/19 за касаційною скаргою податкового органу.

Позивач подав відзив на касаційну скаргу.

До суду надійшла заява відповідача про заміну сторони у справі її правонаступником.

Ухвалою суду від 27.03.2023 касаційний розгляд справи призначено у попередньому судовому засіданні на 28.03.2023.

Розгляд справи у касаційному порядку здійснюється у попередньому судовому засіданні на підставі положень статті 343 КАС України.

Розглянувши заяву відповідача про заміну правонаступником, враховуючи приписи статті 52 КАС України, якою встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив, - суд вбачає підстави заяву відповідача про заміну сторони у справі її правонаступником задовольнити.

Верховний Суд, на підставі фактичних обставин справи, які сторонами не заперечуються, з`ясував наступне.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ "Ланнівська МТС" () зареєстроване як юридична особа.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у період з 27.08.2019 по 24.09.2019, відповідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, п.81.1 ст.81, п.82.1 ст.82, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на серпень 2019 року, на підставі наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 09.08.2019 №2113 та наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.09.2019 №29, проведено документальну планову виїзну перевірку "Ланнівська МТС" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 15.10.2019 №1248/16-31-05-01-10/32886235, яким зафіксовано наступні порушення ТОВ "Ланнівська МТС" (т. 1 а.с.18-64):

п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3'468' 245,00грн., в тому числі за квітень 2018 року - 609200грн., травень 2018 року - 428106грн., червень 2018 року - 203125грн., липень 2018 року - 45грн., березень 2019 року - 1089693грн., квітень 2019 року - 255715грн., травень 2019 року - 561719грн., червень 2019 року - 320642грн., а також завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі - 798576грн.;

абз. "б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та положень Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, в результаті подання Податкових розрахунків за формою 1-ДФ з недостовірними даними за 1-4 квартали 2016 року, 1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року, 1-2 квартали 2019 року.

Не погодившись з висновками проведеної перевірки, викладеними в акті від 15.10.2019 №1248/16-31-05-01-10/32886235, ТОВ "Ланнівська МТС" подано до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення на акт перевірки. Як вказав позивач, висновки контролюючого органу щодо укладення між позивачем та контрагентами договорів оперативної оренди є помилковими, оскільки у даному випадку було укладено договори фінансового лізингу. Крім того, позивачем указано, що при укладені договорів фінансового лізингу ТОВ "Ланнівська МТС" з ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "ОТП "Лізинг" було дотримано умови, за якими дані договори необхідно вважати як договори фінансового лізингу, а не договорами оперативної оренди. Також зазначено, що у договорах фінансового лізингу ТОВ "Ланнівська МТС" з ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "ОТП "Лізинг" відсутні умови про укладення сторонами договорів купівлі-продажу після закінчення фінлізонгових договорів, а є обов`язок лізингодавців укласти договори купівлі-продажу з продавцем (постачальником) на майно, набути права власності та передати у користування лізенгоодержувачу дане майно на визначений строк, з подальшим переходом права власності після виконання зобов`язання лізингоодержувача щодо сплати всіх фінансових платежів. ТОВ "Ланнівська МТС" зазначено, що отримуючи об`єкти у фінансовий лізинг, як лізенгоодержувач, отримало право на податковий кредит з ПДВ з усієї суми вартості таких об`єктів (т.1 а.с.105- 111).

За результатами розгляду заперечень Підприємства на акт перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області листом від 13.11.2019 № 9455/10/16-31-05-01-18 (т.1 а.с.112-117) повідомлено позивачу, що враховуючи всі аргументи, зауваження та додаткові документи, які були надані до заперечень на акт перевірки та при його розгляді, висновки акта перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 вважати правомірними у наступній редакції:

"Перевіркою ТОВ "Ланнівська МТС" встановлено порушення:

п.187.6 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, абз.5 п.198.2, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3' 265' 120грн.: квітень 2018 року - 609200грн.; травень 2018 року - 428106грн.; липень 2018 року - 45грн.; березень 2019 року - 1089693грн.; квітень 2019 року- 255715грн.; травень 2019 року - 561719грн.; червень 2019 року - 320642грн.; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі - 798576грн.;

абз. "б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та встановленого Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого наказу Міністерства Фінансів України 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, в результаті подання Податкових розрахунків за формою 1-ДФ з не достовірними даними за 1-4 квартали 2016 року, 1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року, 1-2 квартали 2019 року;

в іншій частині висновки акта перевірки від 15.10.2019 № 1248/16-31-05-01-10/32886235 порушення спростовуються.".

На підставі вказаного, ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення від 18.11.2019:

№000369501, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 798576,00грн. по декларації за червень 2019 року;

№000370501, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 4081400,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на 3265120,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 816280,00грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковим органом рішеннями, Товариство звернулось до суду з позовом про їх скасування.

З оскаржуваних судових рішень слідує, що задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки стосовно укладення між позивачем та ТОВ "ОТП "Лізинг", ТОВ "Техноторг-Лізинг" договорів оперативної оренди є помилковими. Наведене підтверджується також висновками ГУ ДПС у Полтавській області, сформованими за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, що слугували підставою для перекваліфікації правопорушення, вчиненого ТОВ "Ланнівська МТС".

Також суд першої інстанції наголосив, що за висновками акта перевірки позивачем порушено п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України. Водночас, за результатами розгляду заперечень ТОВ "Ланнівська МТС" фіскальним органом зроблено висновок про порушення позивачем, крім п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, також п. 187.6 ст. 187 ПК України та п. 198.2 ст. 198 ПК України. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ДПС у Полтавській області щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення, які не знайшли свого відображення в акті перевірки від 15.10.2019 №1248/16-31-05-01-10/32886235, оскільки підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішення є саме акт перевірки.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" по спірних лізингових операціях складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ за перевіряємий період. Факт реєстрації цих податкових накладних підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку. В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказує, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені без повного з`ясування обставин у цій справі та з порушенням норм матеріального права, зокрема: п.187.6 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України і процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи по суті. Як вважає відповідач, суди помилково посилались в оскаржуваних судових рішеннях на висновки Верховного Суду, оскільки спірні правовідносини не місять ознак подібності зі справами, що розглядались Верховним Судом. У касаційній скарзі відповідач викладає обставини справи та джерела права, скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивачем скористався правом заперечити проти доводів касаційної скарги. З відзиву слідує, що Товариство вважає доводи податкового органу необґрунтованими, вказує, що зміст касаційної скарги не містить спростування наведених позивачем доводів, у касаційній скарзі не зазначено обґрунтування неправомірності судових рішень. Відповідно до позиції Товариства, в акті перевірки відповідачем не вказано про порушення ТОВ "Ланнівська МТС" вимог п. 187.6 ст. 187 ПК України, проте, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі акта перевірки. Також указано, зазначаючи про взаємовідносини позивача з ТОВ "ОТП Лізинг" податковий орган констатував, що позивач не надав акти приймання-передачі, які б засвідчили фактичне одержання предмету лізингу, внаслідок неможливо підтвердити правомірність податкових накладних, зареєстрованих, при цьому, що ніяких документів щодо одержання від ТОВ "ОТП Лізинг" предметів лізингу представниками відповідача у ході перевірки не вимагалося. З огляду на викладене, позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що згідно за висновками, викладеними в акті перевірки ТОВ "Ланнівська МТС" порушено п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3468245,00грн.

Судами встановлено, що 20.04.2018 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №1142, за умовами якого ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) зобов`язується набути у власність та передати у користування лізингоодержувачу на визначений у цьому договорі строк наступне майно, а саме: комбайн зернозбиральний New Holland СХ8.80 2017 року; країна виробник Бельгія на суму з урахуванням ПДВ 6207500 грн; зернову жниварку New Holland 7В30FD 2017 року; країна виробник США на суму з урахуванням ПДВ 1218750,00 грн. Відповідно до пункту 2.1 вказаного Договору лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю авансовий платіж у розмірі 3638862,50грн та сплатити лізингодавцю разову комісію у розмірі 7426,25грн.

З оскаржуваних судових рішень слідує, що на підтвердження виконання вказаного договору фінансового лізингу позивачем надано до суду: акти прийому-передачі у фінансовий лізинг /т. 1 а.с. 134-137/; рахунки-фактури /т. 1 а.с. 138-142/; платіжні доручення (т. 1 а.с. 143-161).

14.02.2019 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №1165 за умовами якого лізингодавець зобов`язується відповідно до замовлення лізингоодержувача набути у продавця (постачальника) у власність майно, визначене у п. 1.2 цього Договору, і передати його у користування лізингоодержувачу на визначений цим Договором строк за встановлену плату.

Згідно з пунктом 1.2 Договору предметом лізингу за цим Договором є трактор колісний New Holland Т8.410 у кількості - 2 шт., сума з урахуванням ПДВ 10506618,00 грн. Пунктом 1.5 Договору визначено, що предмет лізингу передається у лізинг за цим Договором виключно за умови та після сплати лізингоодержувачем авансового платежу згідно з п.п. 3.1.1 цього Договору. Відповідно до пункту 3.1.1 Договору сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, у тому числі авансовий платіж у розмірі 3151985,40 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору фінансового лізингу позивачем надано до суду: акти прийому-передачі у фінансовий лізинг (т. 1 а.с. 179-197).

01.04.2019 між ТОВ "ОТП "Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) укладено рамковий договір фінансового лізингу № 4517-FL.

До вказаного договору додано протоколи лізингу: №1-Е від 01.04.2019 згідно з яким предметом лізингу є напівпричіп-самоскид Wielton NW-3 (дві одиниці); загальна сума вартості з ПДВ - 2516787,80 грн; № 2-Е від 01.04.2019 згідно з яким предметом лізингу є тягач Сідельний MAN TGX 33.440 6х4 BLS; (дві одиниці); загальна сума вартості з ПДВ - 5193204,00 грн.

На підтвердження виконання вказаного договору надано: акти прийому-передачі у фінансовий лізинг, платіжні доручення (т. 1 а.с. 239-250, т. 2 а.с. 1-10).

За висновками контролюючого органу, викладеними у акті перевірки від 15.10.2019, враховуючи відсутність у зазначених договорах фінансового лізингу, укладених між ТОВ "Ланнівська МТС" та ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" умови про обов`язок придбання об`єкта фінлізингу лізингоодержувачем, указані договори є договорами оперативної оренди. Водночас передача майна в оперативний лізинг (оренду) не змінює податкових зобов`язань орендодавця та орендаря. При цьому орендодавець збільшує суму доходів, а орендар збільшує суму витрат на суму нарахованого лізингового платежу за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. Крім того, відповідач стверджує, що у зв`язку з відсутністю реалізації обладнання ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" та передачі права власності на ТОВ "Ланнівська МТС" податкові накладні, складені ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" не вірно, тому позивачем завищено суму податкового кредиту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 №723/97-ВР фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (частина перша статті 3 Закону № 723/97-ВР).

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Закону № 723/97-ВР договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями підпункту 14.1.97 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що лізингова (орендна) операція - господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Лізингові (орендні) операції здійснюються у вигляді оперативного лізингу (оренди), фінансового лізингу (оренди), зворотного лізингу (оренди), оренди житла з викупом, оренди земельних ділянок та оренди будівель, у тому числі житлових приміщень.

Лізингові операції поділяються на:

а) оперативний лізинг (оренда) - господарська операція фізичної або юридичної особи, що передбачає передачу орендарю основного фонду, придбаного або виготовленого орендодавцем, на умовах інших, ніж ті, що передбачаються фінансовим лізингом (орендою);

б) фінансовий лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов`язаних з правом користування та володіння об`єктом лізингу.

Лізинг (оренда) вважається фінансовим, якщо лізинговий (орендний) договір містить одну з таких умов:

об`єкт лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менш як 75 відсотків його первісної вартості, а орендар зобов`язаний на підставі лізингового договору та протягом строку його дії придбати об`єкт лізингу з наступним переходом права власності від орендодавця до орендаря за ціною, визначеною у такому лізинговому договорі;

балансова (залишкова) вартість об`єкта лізингу на момент закінчення дії лізингового договору, передбаченого таким договором, становить не більш як 25 відсотків первісної вартості ціни такого об`єкта лізингу, що діє на початок строку дії лізингового договору;

сума лізингових (орендних) платежів з початку строку оренди дорівнює первісній вартості об`єкта лізингу або перевищує її;

майно, що передається у фінансовий лізинг, виготовлене за замовленням лізингоотримувача (орендаря) та після закінчення дії лізингового договору не може бути використаним іншими особами, крім лізингоотримувача (орендаря), виходячи з його технологічних та якісних характеристик.

Під терміном "строк фінансового лізингу" слід розуміти передбачений лізинговим договором строк, який розпочинається з дати передання ризиків, пов`язаних із зберіганням або використанням майна, чи права на отримання будь-яких вигод чи винагород, пов`язаних з його використанням, або будь-яких інших прав, що слідують з прав на володіння, користування або розпоряджання таким майном, лізингоотримувачу (орендарю) та закінчується строком закінчення дії лізингового договору, включаючи будь-який період, протягом якого лізингоотримувач має право прийняти одноосібне рішення про продовження строку лізингу згідно з умовами договору.

З договорів фінансового лізингу та додатків до них, укладених між позивачем та ТОВ "ОТП "Лізинг", ТОВ "Техноторг-Лізинг", судом встановлено, що сума лізингових платежів перевищує первісну вартість об`єкта лізингу, що є підставою для віднесення цих договорів до договорів фінансового лізингу.

Відтак, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки стосовно укладення між позивачем та ТОВ "ОТП "Лізинг", ТОВ "Техноторг-Лізинг" договорів оперативної оренди є помилковими.

Наведене підтверджується і висновками ГУ ДПС у Полтавській області, сформованими за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, що слугували підставою для перекваліфікації правопорушення, вчиненого ТОВ "Ланнівська МТС" (т. 1 а.с. 112-117).

Як свідчать матеріали справи, не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ "Ланнівська МТС" подало до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення на акт. В даних запереченнях підприємством вказано, що висновки контролюючого органу щодо укладення між позивачем та контрагентами договорів оперативної оренди є помилковими, оскільки у даному випадку було укладено договори саме фінансового лізингу. Підприємство також зазначило, що отримуючи об`єкти у фінансовий лізинг, як лізенгоодержувач, отримало право на податковий кредит з ПДВ з усієї суми вартості таких об`єктів (т.1 а.с.105- 111).

При цьому, ГУ ДПС у Полтавській області при розгляді заперечень на акт перевірки листом від 13.11.2019 повідомлено позивачу про зміну висновків перевірки. Зокрема, податковий орган відмітив, що ТОВ "Ланнівська МТС" порушено п.187.6 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, абз.5 п.198.2, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3265120грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за червень 2019 року у сумі - 798576 грн. В іншій частині висновки акта перевірки від 15.10.2019 порушення спростовуються.

Суди встановили протиправність дій ГУ ДПС у Полтавській області щодо притягнення позивача до відповідальності за порушення, які не знайшли свого відображення в акті перевірки від 15.10.2019, оскільки підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішення є висновки акта перевірки.

Поряд з цим, із змісту листа від 13.11.2019 "Про надання відповіді на заперечення" вбачається, що податковий орган фактично погодився з доводами позивача про те, що вищевказані господарські операції є договорами саме фінансового лізингу.

Враховуючи встановлені обставини, які підтверджується наявними доказами, суди дійшли висновку, що договори, укладені ТОВ "Ланнівська МТС" як лізингоодержувачем із ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "ОТП "Лізинг" від 20.04.2018 № 1142, від 14.02.2019 №1165 та від 01.04.2019 № 4517-FL як лізингодавцями, є договорами саме фінансового лізингу.

Апеляційний суд відмітив, що відповідач у своїй апеляційній скарзі не наводить жодних доводів стосовно незгоди з висновками суду першої інстанції про те, що вищевказані договори, укладені ТОВ "Ланнівська МТС" із ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг", є договорами саме фінансового лізингу.

Окрім того, суд касаційної інстанції звертає увагу, що як викладено у касаційній скарзі, підставою для оскарження судових рішень відповідач визначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у правовідносинах фінансового лізингу.

Як встановлено судами у справі, що розглядається, у листі ГУ ДПС у Полтавській області від 13.11.2019 "Про надання відповіді на заперечення" вказано про завищення ТОВ «Ланнівська МТС» суми податкового кредиту з ПДВ за рахунок включення до його складу невірно оформлених податкових накладних, які не підтверджують фактичне отримання об`єкта фінансового лізингу. Зокрема:

за договором фінансового лізингу від 20.04.2018 № 1142 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) податкова накладна на підставі акта прийому-передачі у фінансовий лізинг №1142-1 від 18.05.2018 (м. Миколаїв) на суму 6207500 грн. (комбайн зернозбиральний New Holland, 1 шт.) повинна бути складена та зареєстрована на дату виникнення податкових зобов`язань лізингодавця (18.05.2018) на повну суму фактично переданого предмету фінансового лізингу. В свою чергу, ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) декларує в складі податкового кредиту з ПДВ податкові накладні складені та зареєстровані ТОВ «Техноторг-лізинг» (лізингодавець) від 24.04.2018 та 18.05.2018;

за договором фінансового лізингу від 14.02.2019 № 1165 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) податкова накладна на підставі актів прийому-передачі у фінансовий лізинг №1165-1 від 11.03.2019 (м. Миколаїв) на суму 5253309 грн. та №1165-2 від 11.03.2019 (м. Миколаїв) на суму 5253309 грн. (трактор колісний New Holland, 2 шт.) повинна бути складена та зареєстрована на дату виникнення податкових зобов`язань лізингодавця (11.03.2019) на повну суму фактично переданого предмету фінансового лізингу. В свою чергу, ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) декларує в складі податкового кредиту з ПДВ податкові накладні складені та зареєстровані ТОВ «Техноторг-лізинг» (лізингодавець) від 07.03.2019 та 11.03.2019;

за договором фінансового лізингу від 01.04.2019 № 4517-FL між ТОВ "ОТП "Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) податкова накладна на підставі актів прийому-передачі у фінансовий лізинг повинна бути складена та зареєстрована на дату виникнення податкових зобов`язань лізингодавця. В свою чергу, ТОВ "Ланнівська МТС" (лізингоодержувач) декларує в складі податкового кредиту з ПДВ податкові накладні складені та зареєстровані ТОВ "ОТП Лізинг" від 23.05.2019, 28.05.2019, 12.06.2019, правомірність включення яких підтвердити неможливо у зв`язку з відсутністю підтвердження фактичного отримання товару (не надано акти прийому-передачі, які б засвідчували фактичне отримання предмету лізингу).

Суди констатували, що ТОВ "Ланнівська МТС" надано до матеріалів справи всі акти прийому-передачі у фінансовий лізинг товарів за вищевказаними договорами (т.1 а.с.134-137, 179-180, 239-240), а тому підстави вважати, що фактичне отримання предметів лізингу не відбулось.

Також, відповідач вважав, що позивачем порушено вимоги п. 187.6 ст. 187 ПК України внаслідок декларування ТОВ "Ланнівська МТС" в складі податкового кредиту з ПДВ податкових накладних, складених та зареєстрованих ТОВ "ОТП "Лізинг" від 23.05.2019, 28.05.2019, 12.06.2019, ТОВ "Техноторг-Лізинг" від 24.04.2018, 18.05.2018, 07.03.2019, 11.03.2019, що не відповідає даті фактичного отримання товару та виникнення податкових зобов`язань лізингодавця по актах прийому -передачі.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 187.6 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі об`єкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу).

Таким чином, положеннями податкового законодавства передбачено дату виникнення податкових зобов`язань саме лізингодавців, якими у вищевказаних господарських операціях були ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "ОТП "Лізинг", що виключає можливість вчинення ТОВ "Ланнівська МТС" порушення пункту 187.6 статті 187 Податкового кодексу України.

За приписами пункту 201.10 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У справі, що розглядається, податковим органом не ставилась під сумнів як фактичність здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, так і неправильність визначення сум за господарськими операціями, які зазначені у відповідних податкових накладних.

Таким чином, стосовно порушення позивачем вимог пункту 187.6 статті 187 Податкового кодексу України внаслідок декларування ТОВ "Ланнівська МТС" в складі податкового кредиту з ПДВ податкових накладних, складених та зареєстрованих ТОВ "ОТП "Лізинг" від 23.05.2019, 28.05.2019, 12.06.2019, ТОВ "Техноторг-Лізинг" від 24.04.2018, 18.05.2018, 07.03.2019, 11.03.2019, що не відповідає даті фактичного отримання товару та виникнення податкових зобов`язань лізингодавця по актах прийому-передачі, судами встановлено, що ТОВ "ОТП "Лізинг" та ТОВ "Техноторг-Лізинг" по спірних лізингових операціях складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ за перевіряємий період. Факт реєстрації цих податкових накладних підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Суд касаційної інстанції з урахуванням вказаного, дійшов висновку, що контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують обґрунтування позиції Товариства, засвідченої належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Необхідно враховувати, що необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зауважує, що обґрунтування, наведені відповідачем у касаційній скарзі, містять вимоги здійснити переоцінку встановлених судами обставин справи, а також додатково перевірити докази, що не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

У цій справі Суд вважає необхідним відзначити, що, виходячи з окреслених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту, а тому до їх переоцінки Верховний Суд не вдається у разі відсутності підстав, визначених підпунктами 1, 3, 4 частини другої статті 353 КАС України.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 52, 343, 349, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача про заміну сторони її правонаступником задовольнити. Замінити Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області () правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі №440/4709/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду