Справа № 569/19805/22
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Рівненська митниця

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Рівненської митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови Рівненської митниці у справах про порушення митних правил №0129/20400/22 від 23.11.2022, №0130/20400/22 від 23.11.2022, №0131/20400/22 від 23.11.2022, №0132/20400/22 від 23.11.2022, №0133/20400/22 від 23.11.2022, №0134/20400/22 від 23.11.2022, №0135/20400/22 від 23.11.2022, №0136/20400/22 від 23.11.2022, №0137/20400/22 від 23.11.2022, №0138/20400/22 від 23.11.2022, №0139/20400/22 від 23.11.2022, №0140/20400/22 від 23.11.2022, №0141/20400/22 від 23.11.2022, №0142/20400/22 від 23.11.2022, №0143/20400/22 від 23.11.2022, №0144/20400/22 від 23.11.2022, №0145/20400/22 від 23.11.2022, №0146/20400/22 від 23.11.2022, №0147/20400/22 від 23.11.2022, №0148/20400/22 від 23.11.2022, №0149/20400/22 від 23.11.2022, №0150/20400/22.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23.11.2022р. виконуючим обов`язки начальника Рівненської митниці Пригарським Р.П. було винесено оскаржувані постанови в справах про порушення митних правил, якими позивача було визнано винним у вчинені порушень митних правил, передбачених ч.4 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00грн. по кожній з постанов, що в загальному становить 748000,00грн. Позивач вказує, що порушення, які йому інкримінуються стосуються порушення строку тимчасового вивезення товарів (обладнання, техніки та транспортних засобів). Вказані товари не є особистою власністю Позивача, а належать Представництву ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон», яке і вивозило їх з території України за відповідними митними деклараціями, якими і було встановлено строк тимчасового вивезення товарів. В подальшому строк тимчасового вивезення неодноразово продовжувався. Як митні декларації, так і всі заяви про продовження строків подавав та підписував не ОСОБА_1 , а інші посадові особи, до повноважень яких і було віднесено виконання всіх митних формальностей від імені та в інтересах Представництва ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон». Таким чином, з жодного із документів, які стосувалися митного оформлення товарів, не вбачається, що ОСОБА_1 був якимось чином ознайомлений Відповідачем про те, що він має забезпечувати дотримання строків повернення вказаного майна в Україну або подання будь-яких документів, які пов`язані із продовженням строків перебування такого майна за межами території України. З початком широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України та активним початком воєнних дій, діяльність Представництва ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон» де-факто була зупинена, всі іноземні працівники виїхали за кордон, а ті, які є в Україні перебувають у відпустці без збереження заробітної плати. Основний офіс Представництва ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон» станом на лютий 2022 року знаходився у с.Стоянка Київської області, яке з 03 березня 2022 року було в окупації. Керівництвом Представництва було забезпечено вивезення основних документів та речей Представництва у сусіднє село Капітанівка Бучанського району і розміщено їх там на зберігання, але вказане село також було окуповане і його відбили Збройні сили України лише у квітні 2022р. За цей час дістатися до документів і забезпечити їх схоронність ні керівництво Представництва, ні Позивач не могли адже це було надзвичайно небезпечно для життя та здоров`я. У зв`язку із вказаним було втрачено значну частину документів, в тому числі і ті, які були пов`язані із замитненням товарів, які були тимчасово вивезені за кордон. У зв`язку із широкомасштабною війною 30.04.2022р. з роботи у Представництві звільнилася агент з митного оформлення ОСОБА_2 , до повноважень якої і належали всі питання, пов`язані з митним оформленням та представленням інтересів Представництва перед митними органами. З огляду на вказане, керівництвом Представництва було прийнято рішення про покладення на ОСОБА_1 виконання додаткової роботи агентом з митного оформлення за вакантною посадою (в порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи) з 01.06.2022р., що було оформлено наказом №19-К від 31.05.2022р. Окрім того позивач зазначає, що проживає разом зі своїм батьком у м.Києві, зв`язку із тим, що забезпечує йому цілодобовий догляд у зв`язку із хворобою, тобто з квітня 2022р. і до даного часу позивач постійно перебуває у місті Києві і не приїздив за місцезнаходженням Представництва у Рівненську область, м. Здолбунів, а всі свої трудові обов`язки інженера з охорони праці виконував в дистанційному режимі (з урахуванням бойових дій - воєнного стану, а також з урахуванням вищевказаних обставин зупинення діяльності Представництва. З огляду на вищевказане (воєнні дії за місцем розташування Представництва, втрату документів, а також враховуючи складні сімейні обставини), позивач не міг ознайомитися з усіма питаннями, які пов`язані з новою делегованою йому роботою. Вказує також, що внаслідок вищевказаних форс-мажорних обставин попередній працівник (агент з митного оформлення ОСОБА_2 ) не передала йому ні за актом приймання-передачі, ні будь- яким іншим чином відомості про те, щодо яких саме митних декларацій та товарів, поміщених у той чи інший митний режим, закінчуються строки та слід вживати заходи щодо їх пролонгації або повернення товару в Україну. Позивач просить врахувати те, що у зв`язку із запровадженням воєнного стану не мав та не має права виїзду за межі території України навіть по робочих питаннях. Тобто виїхати і забезпечити ввезення з метою повернення в Україну майна Позивач не міг не з власної волі, а у зв`язку із прямою забороною на вчинення таких дій зі сторони Держави, а інших осіб, які б мали право на вчинення таких дій у Представництві на вказаний період часу не було.

Позивач просить врахувати, що під час розгляду і вирішення митним органом питання притягнення його до відповідальності Рівненська митниця мала з`ясувати не лише те чи є позивач посадовою особою Представництва ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон», але і чи винен саме він у вчиненні або допущенні до вчинення певного порушення. Вважає, що відповідачем у цій справі не було вчинено визначених законодавством заходів і не було встановлено наявності вини у діях саме позивача, внаслідок чого притягнення до відповідальності відбулося формалізовано і без належного обґрунтування вини в діях саме позивача. Як вбачається з оскаржуваних постанов в справі про порушення митних правил відповідачем було проігноровано той факт, що декларування та митне оформлення товарів здійснював не ОСОБА_1 , а це відповідно вказує на те, що при винесенні постанови було проігноровано вимоги ст.489 МК України в частині необхідності встановлення обставин того чи винна особа, яка притягається до відповідальності у діянні, яке їй інкримінується. Позивач вказує також і на те, що при підготовці справи до розгляду посадова особа митного органу повинна була з`ясувати всі важливі обставини справи в тому числі врахувати вимоги ст..36 КУпАП, відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Як вбачається з матеріалів справи всі оскаржувані постанови були прийняті в.о. начальника Рівненської митниці Пригарським Р.П. в один і той де день, а саме 23.11.2022р. Позивач 23.11.2022р. з`явився у Рівненську митницю для участі у розгляді всіх протоколів, що були складені на нього і всі ці протоколи розглядалися ОДНОЧАСНО, позивачем було надано пояснення по суті складених протоколів, які в копіях були долучені до матеріалів митних справ.

Позивач вважає оскаржувану постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що вона складена з порушенням приписів чинного законодавства. Просить також поновити йому строк звернення до суду із позовом, оскільки отримавши копії постанов 09.12.2022 року не зміг вчасно звернутись із позовом до суду з причин здійснення постійного догляду за батьками, які тяжко хворіють та проживають в м.Києві.

Ухвалою суду від 04 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування постанов у справах про порушення митних правил залишено без руху у зв`язку із сплатою судового збору не в повному обсязі. Надано позивачу строк десять днів для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків з дня вручення цієї ухвали.

09 січня 2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, додано квитанцію про доплату судового збору.

Ухвалою від 18 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 січня 2023 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Лавренчук Т.В. позовні вимоги підтримала, додатково вказали, що не було своєчасно подано заяву на продовження строку тимчасового вивезення товарів через військовий стан в Україні та знаходження документів в с. Стоянка і відсутністю доступу до них.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що матеріали справи містять наказ про покладення на позивача обов`язків щодо представництва з митними органами, а тому саме він має нести відповідальність за скоєні порушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 23.11.2022р. виконуючим обов`язки начальника Рівненської митниці Пригарським Р.П. було винесено постанови №0129/20400/22, №0130/20400/22, №0131/20400/22, №0132/20400/22, №0133/20400/22, №0134/20400/22, №0135/20400/22, №0136/20400/22, №0137/20400/22, №0138/20400/22, №0139/20400/22, №0140/20400/22, №0141/20400/22, №0142/20400/22, №0143/20400/22, №0144/20400/22, №0145/20400/22, №0146/20400/22, №0147/20400/22, №0148/20400/22, №0149/20400/22, №0150/20400/22 в справах про порушення митних правил, якими ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені порушень митних правил, передбачених ч.4 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00грн. по кожній з постанов за те, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку наказом від 31.05.2022 року №19-К покладено виконання додаткової роботи агентом з митного оформлення, перевищив більше ніж на 20 діб строк тимчасового вивезення товарів, шляхом неподання вчасно заяви на продовження строку тимчасового вивезення згідно ч. 2 ст. 116 МК України, п. 2 ст. 3 Розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.05.2012 року №657 та не поміщено відповідно до положення ч. 1 ст. 120 МК України у визначений митним органом строк товарів, які були вивезені в режимі тимчасового вивезення в режим реімпорту, або в інший митний режим, що допускається Митним Кодексом України.

Як вбачається із копії наказу №19-К від 31 травня 2022 року директора представництва ВАТ «Євро-азіатської будівельної корпорації «Євраскон» Бабаханова З.І. ОСОБА_1 , інженеру з охорони праці, за його згодою, доручено виконання поряд з його основною роботою, обумовленою трудовим договором додаткової роботи агентом з митного оформлення з доплатою 20 відсотків за вакантною посадою у порядку суміщення посад без звільнення його від його соновної роботи з 01 червня 2022 року. Підстава: заява ОСОБА_1 . Позивача ознайомлено з наказом, він з ним погодився, що свідчить підпис на копії наказу.

Як встановлено із копії наказу №15-К від 30 квітня 2022 року представництва «ВАТ «євро Азіатська Будівельна корпорація «Євраскон» з ОСОБА_2 припинено трудовий договір за угодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України .

Як вбачається із копії наказу директора представництва ВАТ ЄАБК «Євраскон» Бабаханова З.І. про організацію діяльності представництва під час воєнного стану в Україні №25/02-А від 25 лютого 2022 року наказано організувати екстрену евакуацію всіх працівників Представництва, задіяних на виконанні дорожніх робіт по будівництву мостового переходу на трасі М-06 Київ-Чоп у с.Стоянка Київської області. Працівникам представництва повідомлено про припинення виконання Представництвом будь-яких робіт на невизначений час, у зв`язку з чим припиняється виконання працівниками робіт до повідомлення їм керівництвом про відновлення виконання трудових функцій. Наказано бухгалтерії представництва по можливості організувати збереження податкової, бухгалтерської, митної та іншої документації, що стосується діяльності Представництва, яка зберігається за місце виконання робіт у с.Стоянка Київської області , а також у інших офісних та виробничих приміщеннях Представництва. За потреби організувати вивезення документації у інші егіони України де не ведуться бойові дії. У разі неможливості здійснення таких дій повідомити директора Представництва будь-яким доступним способом. У разі втрати або знищення будь яких документів або товарно-матеріальних цінностей Представництва за можливості одразу повідомляти директора Представництва будь-яким доступним способом.

Як встановлено із копії пояснення ОСОБА_1 , які надані ним 10 листопада 2022 року в.о. начальника митниці Р.Пригарському позивач зазначив, що на нього за сумісництвом посад покладені обов`язки агента з митного оформлення та дотримання термінів подачі заявок на продовження термінів тимчасового вивезення будівельної техніки. У зв`язку із відсутністю доступу до всіх документів підприємства, в тому числі митних, через повномасштабне вторгнення армії російської федерації та бойових дій на території , де фактично було розташовано офіс підприємства (с.Стоянка, Київська область) вони не могли вчасно подати всі заявки на продовження термінів тимчасового вивезення будівельної техніки.

Як встановлено судом із копій заяв директора представництва ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна Корпорація «Євраскон» на ім`я начальника м/п «Рівне» Глівчука О.В. від 14.10.2022 року вих.№14/10 товариство просить надати, відповідно до ч. 2 ст. 16 Митного кодексу України, дозвіл на продовження терміну тимчасового вивезення на дорожньо-будівельну техніку згідно переліку, у зв`язку із необхідністю продовження виконання будівельних робіт на території Республіки Молдови. Термін просить продовжити до 14 жовтня 2023 року. А отже, товариством виконано вимоги стосовно подання заяви про продовження строку дії митного режиму тимчасового вивезення, проте не у передбачені для цього строки.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.. 113 МК України тимчасове вивезення - це митний режим, відповідно до якого українські товари або транспортні засоби комерційного призначення вивозяться за межі митної території України з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реімпорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання

Відповідно до ч. 1,2 ст. 116 МК строк тимчасового вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у зазначений митний режим. З урахуванням мети тимчасового вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та інших обставин строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути продовжений відповідним митним органом.

Особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового вивезення передбачені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку для митного оформлення товарів, що тимчасово вивозяться за межі митної території України, митному органу подаються МД, ОСОБА_3 або інший документ, передбачений законодавством України з питань державної митної справи.

Відповідно до п. 1,2 розділу ІІІ Порядку строк тимчасового вивезення товарів установлюється митним органом у кожному конкретному випадку під час їх митного оформлення з урахуванням пропозиції Декларанта, зазначеної в установленому порядку в МД, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у зазначений митний режим.

Кінцева дата строку тимчасового вивезення товарів зазначається посадовою особою митного органу, яка здійснює випуск товарів, що тимчасово вивозяться за межі митної території України, у документі, за яким здійснюється митне оформлення товарів (МД, книжка А.Т.А. тощо)

Строк тимчасового вивезення товарів, поміщених у митний режим тимчасового вивезення, може бути продовжений митницею оформлення з урахуванням мети вивезення товарів та інших обставин і з дотриманням вимог, установлених Кодексом.

Для продовження строку тимчасового вивезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, подає до митниці оформлення відповідну заяву. Разом із заявою за наявності подаються: документи, які підтверджують наявність обставин, що обумовлюють необхідність такого продовження; нова книжка А.Т.А.

У відповідності до ч.4 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на 20 діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Таким чином, вищезазначеними положеннями Митного кодексу України встановлено коло осіб, які є суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а саме керівник або інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених Митним кодексом України та є відповідальними за дотримання вимог митного законодавства.

Відповідно до ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинили, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. (ч.2 ст.495 МК України)

Положеннями ст. 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених у тому числі статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 (надалі - Порядок), обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Тож обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Щодо доводів позивача про наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану, які унеможливлювали своєчасне звернення із заявою до митного органу про продовження строку дії режиму тимчасового вивезення, то суд зазначає, що сам по собі факт введення режиму воєнного стану на території України не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення митних правил. Окрім того, дані обставини мають бути підтверджені документально.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що вчасно звернутись із заявами про продовження режиму тимчасового вивезення йому перешкодило ведення бойових дій на території, де безпосередньо знаходився основний офіс Представництва ВАТ «Євро-Азіатська будівельна Корпорація» «Євраскон» в с.Стоянка Київської області та с. Капітанівка Бучанського району, Київської області. Проте, як зазначає сам позивач у своєму позові дані території були деокуповані у квітні 2022 року. ОСОБА_1 призначений на посаду агента з митного оформлення з 01 червня 2022 року, строк дії режиму тимчасового вивезення було встановлено до 17.06.2022 року та 17.07 2022 року, а отже у позивача було достатньо часу для вжиття заходів з метою звернення до митного органу із заявою про продовження даного митного режиму.

Посилання позивача на той факт, що митні декларації та заяви про продовження строків подавав і підписував не ОСОБА_1 а інші посадові особи, до повноважень яких було віднесено виконання всіх митних формальностей від імені та в інтересах Представництва не заслуговують на увагу суду, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а саме копії картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами №204/2012/0000163 ОСОБА_2 , яка була уповноважена на роботу з митними органами Представництва «ВАТ «Євро-Азіатська Будівельна корпорація «Євраскон» була звільнена з роботи 30.04.2022 року, у зв`язку з чим об`єктивно не могла надалі виконувати обов`язки агента з митного оформлення та подавати від імені товариства заяви на продовження строку дії режиму тимчасового вивезення, хоч запис про неї, як особу , яка уповноважена на роботу з митними органами і містився в картці обліку особи, яка здійснює операції з товарами.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що документи, які були необхідні для подання до митного органу разом із заявами про продовження строку дії режиму тимчасового вивезення товарів були пошкоджені або знищені в результаті ведення бойових дій (акти, доповідні записки), а отже до пояснень позивача про те, що він не мав доступу до документів суд ставиться критично, оскільки належними та достовірними доказами це не підтверджено. Позивач не повідомляв Рівненську митницю про обставини, які склались і неможливість у зв`язку з цим дотримання строку тимчасового вивезення товарів або звернення із заявою про продовження строку тимчасового вивезення товарів, не звертався до відповідача із проханням про надання консультацій в порядку ст.. 21 МК України, та не довів, що вживав усіх можливих заходів для недопущення порушення митних правил.

Складні сімейні обставини або робота особи в дистанційному режимі також не є підставами для звільнення від відповідальності за порушення митних правил, зважаючи також і на те, що позивач погодився на виконання дорученої йому роботи агента з митного оформлення, очевидно, будучи обізнаним про покладені на нього у зв`язку із цим обов`язки.

Разом із тим, відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, оскільки справи про порушення ОСОБА_1 митних правил розглядались в.о. начальника Рівненської митниці Пригарським Р.П. одночасно 23 листопада 2022 року стягнення за їх вчинення стосовно позивача повинно бути накладено з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, твердження позивача про відсутність його вини у вчинені правопорушення не підтверджене належними доказами, проте стягнення відповідачем застосовано без дотримання вимог ст. 36 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1,4 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або судом.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

Позивач ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду з позовом у зв`язку з тим, що копії постанов у справі про порушення митних правил він отримав 09.12.2022 року засобами поштового зв`язку, а у зв`язку з тим, що здійснює догляд за хворими батьками в м.Києві, не зміг вчасно знайти адвоката для надання йому правничої допомоги та звернутись до суду у строк, передбачений законом. Вказану причину суд вважає поважною та з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача поновлює ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 10916,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вимог ст. 139 КАС України, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду України по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 року, яка зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-УІ, а отже судовий збір за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління патрульної поліції в Рівненській області Управління превентивної діяльності судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, що застосований до ОСОБА_1 постановами Рівненської митниці від 23 листопада 2022 року №0129/20400/22 від 23.11.2022, №0130/20400/22 від 23.11.2022, №0131/20400/22 від 23.11.2022, №0132/20400/22 від 23.11.2022, №0133/20400/22 від 23.11.2022, №0134/20400/22 від 23.11.2022, №0135/20400/22 від 23.11.2022, №0136/20400/22 від 23.11.2022, №0137/20400/22 від 23.11.2022, №0138/20400/22 від 23.11.2022, №0139/20400/22 від 23.11.2022, №0140/20400/22 від 23.11.2022, №0141/20400/22 від 23.11.2022, №0142/20400/22 від 23.11.2022, №0143/20400/22 від 23.11.2022, №0144/20400/22 від 23.11.2022, №0145/20400/22 від 23.11.2022, №0146/20400/22 від 23.11.2022, №0147/20400/22 від 23.11.2022, №0148/20400/22 від 23.11.2022, №0149/20400/22 від 23.11.2022, №0150/20400/22 та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири) гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати в розмірі 454 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач: Рівненська митниця, м.Рівне, вул.Соборна, буд. 104, .

Повне судове рішення складене 29 березня 2023 року.

Суддя -