Справа № 591/1087/23
Суддя: Ніколаєнко О. О.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1087/23
Провадження № 2-а/591/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/1087/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою відповідача її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. Згідно з фабулою постанови належний позивачу автомобіль було залишено на майданчику для платного паркування у м. Києві без оплати паркування. Не погоджується із цією постановою. Належним користувачем даного транспортного засобу є син позивача, у користуванні якого перебуває автомобіль. Тому саме він може бути суб?єктомм адміністративного правопорушення при доведеності в його діях порушення. Користувача автомобіля в установленому порядку зареєстровано, тому була можливість встановити особу, яка фактично здійснює керування транспортним засобом. Зазначає, що не є відповідальною особою за вчинення правопорушення. В день його вчинення перебувала у м. Суми на роботі, тобто перебувала у територіально віддаленому місці і не могла фізично вчинити правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на положення ч.ч. 1,2 ст. 279-14 КУпАП відповідач зобов?язаний був встановити особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, чого зроблено не було. Відповідачем не було встановлено складу адміністративного правопорушення у діях позивача.

Автомобіль було припарковано на обочині дороги, де не обладнано автоматизованої системи контролю оплати паркування, проте, всупереч приписів примітки до ст. 142 та ч. 3 ст. 279-1 КУпАП не долучено до матеріалів справи фотографій із зображенням, що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування, повідомлення про притягнення до відповідальності також не було залишено відповідачем.

На обочині дороги, на якій було припарковано автомобіль, відсутня автоматизована система контролю оплати паркування, відповідальна особа (касир), якій можна було здійснити оплату також був відсутній. З вказаних фотографій не вбачається, що місце, де був припаркований автомобіль, є платною парковкою. Фотокартка із зображенням знаку парковки зроблена в іншому місці та не відноситься до того місця, де припарковано було автомобіль.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації Супруненка Дмитра Олександровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 700 грн.00 коп. від 27 грудня 2022 року серія 1КІ№, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 17.02.2023, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував. Пояснив, що суб?єктом правопорушення є відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Транспортний засіб, який зареєстровано за позивачем, було розміщено на майданчику для платного паркування. З матеріалів фотофіксації вбачається, що під лобовим склом транспортного засобу не було розміщено документа про оплату вартості послуг з користування майданчиком. Відповідачем забезпечено можливість оплати послуг з користування майданчиком за допомогою засобів мобільного зв?язку, що відповідає вимогам п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342. Позивачем не порушується питання оплати послуг, що додатково дає змогу переконатись, що позивачем не було здійснено оплату за паркування. Оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою від 27.12.2022 серії 1КІ № головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 700 грн. за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 27.12.2022 о 10:55 год. транспортний засіб TOYOTA RAV -4 HYBRID, днз. НОМЕР_1 було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено: вул. Антоновича, 47-2-41 у м. Києві. У постанові також зазначено посилання на адресу веб-сайту з матеріалами фотофіксації правопорушення. Матеріали фотофіксації правопорушення також надано суду у роздрукованому вигляді (а.с. 10-11).

З копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу TOYOTA RAV -4 HYBRID, днз. НОМЕР_1 вбачається, що він зареєстрований за ОСОБА_2 та належним користувачем транспортного засобу з 03.03.2021 є ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідно до довідки Сумського апеляційного суду від 08.02.2023 ОСОБА_1 перебувала на роботі 27.12.2022 (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою до цієї статті передбачено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279- -3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до наведених вище норм суб?єктом правопорушення у спірних правовідносинах є фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів з 03.03.2021 внесено відомості про належного користувача транспортним засобом, власником якого є позивач. Ним є ОСОБА_3 . Таким чином, позивач відповідно до закону не є суб?єктом правопорушення, передбаченого передбаченого частиною першою статті 152-1 КУпАП, оскільки у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів наявні відомості про належного користувача транспортного засобу.

У даному випадку суд не застосовує положення абз. 3 ч. 1 ст. 279-3 КУпАП щодо звільнення відповідальної особи від відповідальності у випадку наявності звернення особи, яка фактично керувала транспортним засобом, оскільки частиною 1 статті 14-2 КУпАП прямо передбачено, що особа, яка внесена до Реєстру як належний користувач транспортного засобу, є відповідальною особою у розумінні наведеної норми.

За таких обставин, відповідачем безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вона не є суб?єктом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 26 Правил паркування транспортних засобів затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342 користувач зобов`язаний: розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки.

Відповідно до п. 29 Правил оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі за такими способами:

придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування;

за допомогою засобів мобільного зв`язку;

через паркувальний автомат або платіжний пристрій з введенням реєстраційного номера транспортного засобу;

через автоматичний в`їзний та виїзний термінали.

Факт оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування підтверджується відповідним документом із зазначенням в ньому реєстраційного номера транспортного засобу, що розміщується під лобовим склом транспортного засобу, за винятком випадків оплати вартості послуг за допомогою засобів мобільного зв`язку, коли факт такої оплати підтверджується захищеною комп`ютеризованою системою, або випадків паркування на майданчиках, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата (перевірка оплати) здійснюється під час виїзду з такого майданчика.

Обгрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що під лобовим склом припаркованого транспортного засобу не містилось документа про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. Разом із цим, з матеріалів справи та матеріалів фотофіксації правопорушення, які розміщені за посиланням https://kyiv.digital/penalty/check, про що зазначено у постанові, вбачається, що оплата вартості послуг на платному майданчику, про який зазначено у постанові, здійснюється за допомогою засобів мобільного зв?язку. Про це також зазначає відповідач у відзиві. Враховуючи положення наведених вище норм Правил оплати вартості послуг факт оплати у даному випадку повинен підтверджуватися захищеною комп?ютеризованою системою, а не розміщенням під лобовим склом документа, що підтверджує оплату. Відповідачем не надано доказів та пояснень, чи здійснювалась перевірка комп?ютеризованою системою надходження платежу від особи, яка керувала автомобілем позивача. З наявних матеріалів також не вбачається, що поряд із інформацією про спосіб оплати вартості паркування було встановлено пристрій для друкування документа, що б підтверджував сплату. Сам лише факт відсутності під лобовим склом документа, що підтверджує оплату, не може бути у даному випадку підставою для висновку про неоплату вартості паркування.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин, подія вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАп також не підтверджується.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наданими матеріалами не підтверджується ані складу, ані події правопорушення, оскільки особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не є суб?єктом відповідальності, а надані докази та докази, які були прийняті до уваги інспектором під час складання постанови не містять інформації щодо неоплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено складу та події правопорушення, у зв?язку суд визнає оскаржувану постанову такою, що винесена протиправно.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 сформулювала правову позицію, відповідно до якої особи, стосовно яких ухвалено рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору у розумінні Закону України "Про судовий збір". При цьому, Велика Палата Верховного Суду у цій справі звернула увагу, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України "Про судовий збір" серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України "Про судовий збір"). У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Велика Палата Верховного Суду у цій постанові вказала, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., тобто у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України та наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 536,80 грн.

Решта надміру сплаченого судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації Супруненка Дмитра Олександровича від 27 грудня 2022 року серія 1КІ№ про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 700 грн.00 коп., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (місцезнаходження м. Київ, вул.Леонтовича, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн., сплачений при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Ніколаєнко