Справа № 420/11350/22
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/11350/22

Категорія: 106030000 Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 09.12.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції (далі ГУНП) в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2 про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області від 04 липня 2022 року №1017 "Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії";

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області від 21 липня 2022 року №1143 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції (далі РВП ГУНП) в Одеській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Одеській області від 27 липня 2022 року №1284 о/с "По особовому складу", в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 27 липня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 (0042195), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, виплати грошової компенсації за 16 діб невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01 січня 2022 року до дня звільнення, рекомендації капітану поліції М.Челаку добровільно відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування;

- поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаду інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області з 27 липня 2022 року;

- стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу на службі з моменту звільнення до дня фактичного поновлення на службі;

- стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу та витрати зі сплати судового збору;

- допущення до негайного виконання рішення в частині поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з розрахунку за один місяць.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що наказ від 04 липня 2022 року №1017 "Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії" не містить підстав для проведення службового розслідування, встановлених п.п.1-2 Розділу II Порядку проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893).

Позивач переконаний, що службове розслідування було проведено дисциплінарною комісію, яка створена з порушенням ч.4 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), оскільки до складу комісії включений оперуповноважений Одеського управління ДВБ НПУ ОСОБА_3 , який раніше займав посаду заступника начальника Ізмаїльського відділу поліції та, відповідно, був керівником позивача. Під час роботи ОСОБА_3 на посаді заступника начальника Ізмаїльського відділу поліції, він ставився до позивача упереджено, висловлював неодноразово необґрунтовані претензії до роботи.

Позивач наголошував, що 25 червня 2022 року не керував транспортним засобом. Жоден з поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України не вказував на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та не пропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів чи лікарем закладу охорони здоров`я. У матеріалах службового розслідування відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок №1103) та ст. 266 КУпАП.

Позивач зазначав, що він не мав можливості прибути 14 липня 2022 року о 11:00 год. до адміністративної будівлі ГУНП (м. Одеса вул. Преображенська, 44) для проходження поліграфічного дослідження з поважних причин, оскільки у цей час у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області розглядалася справа відносно нього за протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 025284 від 25 червня 2022 року. Про ці обставини було повідомлено члена дисциплінарної комісії оперуповноваженого Одеського управління ДВЕ НПУ ОСОБА_3 , який також приймав участь у розгляді справи в Ізмаїльському міськрайонного суді по справі №946/4337/22.

Позивач також вважав, що Дисциплінарною комісією при підготовці висновку службового розслідування не враховано, що Дисциплінарний статут було доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану", згідно якого дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції. Проте, ані висновок службового розслідування, ані наказ про застосування дисциплінарного стягнення не містить обґрунтувань неможливості застосування до позивача менш суворого стягнення.

Позивач наголошував, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, місця несення служби не залишав, таким чином порушення ним лише комендантської години, не може бути підставою для застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення.

На підставі викладеного, посилаючись на те, що його протиправно звільнено зі служби в поліції, позивач просить поновити на тій посаді та у тому органі, з якого його було протиправно звільнено, а саме: на посаду інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 27 липня 2022 року, з компенсацію грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що капітан поліції ОСОБА_1 своїми діями, пов`язаними з керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та невиконанням вимог Правил дорожнього руху (далі ПДР), неетичною поведінкою на місці складання адміністративних матеріалів, вчиненні дій, що перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки, дискредитував звання поліцейського.

Відповідач зазначав, що обставинами, що обтяжують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 , є вчинення дисциплінарного проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, відповідач впевнений, що у діях капітана поліції ОСОБА_1 встановлено порушення службової дисципліни, а тому його притягнення до дисциплінарної відповідальності є правомірним.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області від 21 липня 2022 року №1143 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Одеській області від 27 липня 2022 року №1284 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 27 липня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області з 28 липня 2022 року.

Стягнуто з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 28 липня 2022 року по 07 грудня 2022 року у сумі 58 433, 55 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області з 28 липня 2022 року та в частині стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

В апеляційній скарзі ГУНП в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд першої інстанції не врахував, що висновок №34 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо капітана поліції ОСОБА_1 , є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції №1452/735;

- суд першої інстанції не врахував, що позивач перевозив дитину у автомобілі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, що є порушенням пп."б" п.21.11 ПДР, відповідальність за порушення якого передбачено ч.10 ст. 121 КУпАП;

- капітан поліції ОСОБА_1 в порушення ч.ч.5, 6 ст. 15 Дисциплінарного статуту перешкоджав та не сприяв проведенню службового розслідування, що є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення;

- суд першої інстанції не врахував наявність неодноразових фактів порушення позивачем транспортної дисципліни, зокрема: не проходження передрейсового інструктажу водіїв (відсутній відповідний запис у Журналі обліку інструктажів водіїв); не внесення інформацію в Журнал реєстрації дорожніх листів про повернення дорожнього листа, який ним того ж дня отримано для здійснення виїзду (немає відмітки про повернення); здійснення виїзду на службовому автомобілі без дорожнього листа (немає будь-яких записів водія про отримання та повернення); здійснення зазначених виїздів без фіксації отримання та повернення ключів від службового автомобіля (немає будь-яких записів у відповідному журналі), та ін.;

- твердження позивача щодо керування транспортним засобом його дружиною спростовується показами зазначених вище свідків;

- суд попередньої інстанції не врахували, що службове розслідування було проведено саме за фактом складання стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні цього порушення;

- суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки змісту протоколу за ст. 130 КУпАП, оскільки вказаний протокол складено у зв`язку з відмовою позивача від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не у зв`язку з доведеним фактом перебування останнього в такому стані.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що ГУНП в Одеській області, як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі не зазначило, якими саме доказами було встановлено факт нібито перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом не передбачена можливість встановлення перебування особи в стані алкогольного сп`яніння на підставі показань свідків.

В свою чергу, в матеріалах дисциплінарного провадження є, зокрема, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 червня 2022 року висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 червня 2022 року, роздруківка з приладу "Drager", згідно яких ОСОБА_1 був тверезий, алкогольного сп`яніння не виявлено, ознак алкогольного сп`яніння не встановлено, результат "Drager" 0,00% проміле.

ОСОБА_1 також наголосив на тому, що оперуповноважений Одеського управління ДВБ НПУ ОСОБА_4 не є поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який згідно п.2 Розділу І Інструкції №1452/735 може вимагати проходження медичного огляду за допомогою газоаналізатора "Drager" або у медичному закладі охорони здоров`я, а тому його вимоги є незаконними та відповідно не створюють жодних правових наслідків для будь-яких осіб.

Окрім того, позивач звертає увагу на той факт, що з аналізу наявних в матеріалах службового розслідування відеофайлів вбачається, що ОСОБА_1 не порушував професійну етику працівника поліції, не вчиняв будь-які дії щодо перешкоджання працівникам поліції та військовослужбовцям Національної Гвардії України (далі НГУ) виконувати їх службові обов`язки, не вводив в оману працівників поліції щодо свого стану, тощо.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУНП в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції, з 29 листопада 2021 року на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області; має звання: капітан поліції.

26 квітня 2022 року ОСОБА_1 ознайомлений з Посадовою інструкцією інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Наказом ГУНП в Одеській області від 04 липня 2022 року №1017 "Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії", з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення службової дисципліни інспектором сектору з протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_1 , у тому числі за фактом керування 25 червня 2022 року з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямим керівниками щодо останнього, призначено службове розслідування, організацію проведення якого вирішено здійснювати у формі письмового провадження.

На останньому аркуші цього наказу міститься розписка про ознайомлення із ним ОСОБА_1 11 липня 2022 року.

15 липня 2022 року начальником ГУНП в Одеській області затверджений Висновок службового розслідування за відомостями, викладеними в доповідній записці начальника управління головної інспекції ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_5 від 27 червня 2022 року №55/945.

Відповідно до Висновку службового розслідування: "...у діях капітана поліції ОСОБА_1 встановлено порушення службової дисципліни, що виявилося в порушенні вимог п.1 ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), п.п.1, 2, 3, 6, 7, 8, 9, 11, 13 ч.3 ст. 1, ч.ч.5, 6 ст. 15 Дисциплінарного статуту, абз.3 ч.2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII), п.п.1.3, 2.5 та пп."б" п.21.11 ПДР, абз.1 п.1 розділу 11, п.2, абз.1 п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179 (далі Правила №1179), розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 26 лютого 2022 року №14/А-2022 (зі змінами), п.п.2.1. 2.2 розділу II Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01 лютого 2021 року №177 (далі Правила №177), п.п.12, 13 розділу ПІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 вересня 2017 року №757 (далі Порядок №757), п.7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893), п.3 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція №1026), п.6 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року №357 (далі Інструкція №357), п.12 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15 листопада 2017 року №930 (далі Порядок №930), п.п.39, 76 розділу II Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №53 (далі Типова інструкція №53), п.п.9, 13 розділу 11, п.10 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року №1376 (далі Інструкція №1376), п.4 розділу І, п.11 розділу І Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого спільним наказом Міністерства соціальної політики та МВС від 13 березня 2019 року №369/180 (далі Порядок №369/180), присяги працівника поліції, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, порушенні 24 червня 2022 року о 23:50 комендантської години, недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, невиконанні розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності в нього визначеного законом обов`язку його пройти в ситуації, що склалася, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, учиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, недотриманні етики поліцейського, намаганні уникнути адміністративної відповідальності, некоректної поведінки без дотримання професійної етики, у самоусуненні від належного виконання своїх посадових обов`язків, зокрема в частині невиконання зобов`язань не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання поліцейського, ужиття заходів щодо недопущення надзвичайних подій, здійсненні виїзду на службовому автомобілі 05 лютого 2022 року без проходження передрейсового інструктажу, невнесені 23 лютого 2022 року інформації до журналу реєстрації дорожніх листів про повернення дорожнього листа, здійсненні виїздів 15 квітня 2022 року та 19 квітня 2022 року на службовому автомобілі без дорожнього листа та фіксації отримання і повернення ключів від службового автомобіля в Журналі видачі та поверненні ключів, перешкоджанні проведенню службового розслідування, перевезенні дитини, зріст якої менше 145 см, у власному транспортному засобі без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією транспортного засобу, незнанні та недотриманні положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, неналежній підтримці рівня своєї підготовки, необхідного для виконання службових повноважень, не проведенні оцінки ризиків учинення домашнього насильства, унесенні неповних відомостей до протоколів та постанов про адміністративні правопорушення, порушенні вимог діловодства, здійсненні розгляду звернення громадян без відповідної резолюції керівництва".

Наказом ГУНП в Одеській області від 21 липня 2022 року №1143 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області" п.1 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.1 ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 64 Закону №580-VIII, п.п.1, 2, 3, 6, 7, 8, 9, 11, 13 ч.3 ст. 1, ч.ч.5, 6 ст. 15 Дисциплінарного статуту, абз.3 ч.2 ст. 16 Закону №3353-XII, п.п.1.3, 2.5 та пп. "б" п.21.11 ПДР, абз.1 п. розділу 11, пп.1 п.2, абз.1 п.3 розділу IV Правил №1179, розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 26 лютого 2022 року №14/А 2022 (зі змінами), п.п.2.1. 2.2 розділу П Правил №177, п.п.12, 13 розділу III Порядку №757, п.7 розділу IV Порядку №893, п.3 розділу II Інструкції 1026, п.6 розділу XIII Інструкції №357, п.12 розділу IV Порядку №930, п.п.39, 76 розділу П Типової інструкції №53, пп.9, 13 розділу 11, п.10 розділу IV Інструкції № 1376, п.4 розділу І, п.11 розділу І Порядку №369/180 до капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору з протидії домашнього насильства відділу превенції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Із вказаним наказом позивач ознайомлений 22 липня 2022 року.

Наказом ГУНП в Одеській області від 27 липня 2022 року №1284 о/с "По особовому складу", відповідно до Закону №580-VIII звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 27 липня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 (0042195), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Із вказаним наказом позивач ознайомлений 27 липня 2022 року.

Не погоджуючись із проведенням стосовно нього службового розслідування, а також накладенням дисциплінарних стягнень, згідно цих наказів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що "відмова від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння", при цьому не доведена належними та допустимими доказами, не становить складу дисциплінарного проступку у вигляді порушення позивачем Присяги працівника поліції, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, порушенні 24 червня 2022 року о 23:50 год. комендантської години, недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, невиконанні розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності в нього визначеного законом обов`язку його пройти в ситуації, що склалася, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, учиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, недотриманні етики поліцейського, намаганні уникнути адміністративної відповідальності, некоректної поведінки без дотримання професійної етики, у самоусуненні від належного виконання своїх посадових обов`язків, зокрема в частині невиконання зобов`язань не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання поліцейського.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що відповідач не довів та жодним чином не обґрунтував, що за описані у другій частині висновку службового розслідування порушення службової дисципліни (порушення транспортної дисципліни, непроведення оцінки ризиків учинення домашнього насильства, унесенні неповних відомостей до протоколів та постанов про адміністративні правопорушення, порушенні вимог діловодства, здійсненні розгляду звернення громадян без відповідної резолюції керівництва) до позивача слід застосувати найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення звільнення із служби в поліції.

При цьому, суд першої інстанції врахував, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2022 року по справі №946/4337/22 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 11, ст. 17, ч.1 ст. 18, ч.ч.1, 2 ст. 19, ст. 64, п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, ч.3 ст. 1, ч.1 ст. 11, ст. 12, ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 11 Закону №580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Статтею 17 Закону №580-VIII визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ст. 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Відповідно ч.1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом.

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ч.1).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ч.2).

Згідно ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

За приписами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Предметом спірних правовідносин стало застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VIII.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що 24 червня 2022 року капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, разом з дружиною ОСОБА_6 та одинадцятимісячною дитиною, на власному транспортному засобі "Toyota Camry", номерний знак НОМЕР_1 , виїхав до батьків своєї дружини, які мешкають у АДРЕСА_1 . Транспортним засобом керував ОСОБА_1 на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (власник ОСОБА_1 ).

За вказаною адресою вони прибули вже ввечері, де ОСОБА_1 проводив час з родиною, а коли закінчили відпочивати, разом з дружиною та дитиною виїхав додому ( АДРЕСА_2 ).

Приблизно о 23:50 год., рухаючись по вул. Нахімова та керуючи автомобілем "Toyota Camry", ОСОБА_1 помітив автомобіль НГУ, який їхав у зустрічному напрямку. Через деякий час водій службового автомобіля НГУ включив синій проблисковий маячок та вжив заходів щодо зупинки автомобіля "Toyota Camry". З останнього вийшов ОСОБА_1 та відрекомендувався представникам НГУ. Під час спілкування військовослужбовці НГУ виявили різкий запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 , що могло бути ознакою алкогольного сп`яніння. Після цього військовослужбовці НГУ повідомили ОСОБА_1 , що на місце події буде викликано поліцію. Він погодився на це, проте в автомобілі перебували його дружина та дитина (немовля), тому він попросив дати змогу відвезти їх додому за адресою: АДРЕСА_2 .

За місцем проживання ОСОБА_1 представники НГУ викликали поліцію. На місце прибув екіпаж УПП в Одеській області ДПП "ОКЕАН-8102", працівники якого виявили в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Проте від проходження тесту на місці за допомогою спеціального приладу "Drager" або у спеціальному медичному закладі капітан поліції ОСОБА_1 відмовився, а також заперечив факт керування автомобілем.

Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025284 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час опитування поліцейські, які несли службу в добовому наряді в черговій частині сектору моніторингу РВП під час надзвичайної події (старший інспектор-черговий ЧЧ СМ РВП капітан поліції ОСОБА_7 та помічник чергового тієї ж ЧЧ капрал поліції Никодин Л.), зазначили, що жодного направлення на визначення стану сп`яніння не виписували. Крім того, капітан поліції ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_1 в стані сп`яніння ніколи не бачила, як колегу характеризує його позитивно.

Опитаний у ході цього службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 , категорично заперечив керування транспортним засобом під час зупинки його автомобіля військовослужбовцями НГУ. Наполягає на тому, що під час руху додому передав керування своїй дружині ОСОБА_8 , а сам сидів на задньому пасажирському сидінні разом з дитиною. Уживання алкогольних напоїв 24 червня 2022 року та 25 червня 2022 року взагалі категорично заперечив. Разом з цим зізнався, що його автомобіль не обладнано спеціальною утримуючою системою, що дає змогу пристебнути дитину (автокріслом). Погодився підтвердити свої пояснення поліграфічним дослідженням.

Так, колегія суддів враховує, що вищезазначені обставини адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП були предметом розгляду Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області у справі №946/4337/22 провадження по якій закрито постановою від 14 липня 2022 року у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дане рішення набрало чинності.

У мотивувальній частині вказаного судового рішення зазначено про відсутність у матеріалах справи доказів того, що саме співробітник УПП, уповноважений на складання протоколу за ст. 130 КУпАП, пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager" та у медичному закладі. В той час, як ст. 255 КУпАП визначено, що протокол за ст. 130 КУпАП може складати саме уповноважена на те посадова особа органу Національної поліції. Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції 1452/735, відтак визнаний судом недійсним, та не був прийнятий як доказ, в результаті відеозапис та протокол про адміністративне правопорушення визнані судом недопустимими доказами.

Згідно п.6 Розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І Інструкції №1452/735 визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2022 року о 02:19 год. капітан поліції ОСОБА_1 разом зі своїм прямим керівником начальником відділу превенції РВП майором поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта вища, в ОВС з 26 жовтня 2007 року по 06 листопада 2015 року, в НПУ з 07 листопада 2015 року, на посаді з 20 травня 2021 року, діючих дисциплінарних стягнень не має, по службі характеризується позитивно, та начальником сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції РВП майором поліції ОСОБА_10 на власному автомобілі останнього прибули до КНП "Центральна районна лікарня Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району, де ОСОБА_1 пройшов медичне освідування через систему "Drager", результат 0.00 проміле (тверезий).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності належних та допустимих доказів складу дисциплінарного проступку у вигляді порушення позивачем Присяги працівника поліції, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України.

Дисциплінарне стягнення, відповідно до ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

При цьому, згідно ч.2 ст. 29 Дисциплінарного статуту в період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

Порушення службової дисципліни є дисциплінарним проступком та підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Проте, не кожне порушення службової дисципліни є підставою для застосування найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Разом з тим, відповідач не довів та жодним чином не обґрунтував, що за описані у другій частині висновку службового розслідування порушення службової дисципліни (порушення транспортної дисципліни; не проведення оцінки ризиків учинення домашнього насильства; унесенні неповних відомостей до протоколів та постанов про адміністративні правопорушення; порушенні вимог діловодства; здійсненні розгляду звернення громадян без відповідної резолюції керівництва) до позивача слід застосувати найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно ч.4, ч.5 ст. 19 Дисциплінарного статуту, обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у ч.4 цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Відповідно до ч.8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідач застосувавши до позивача найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення діяв необґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, тобто без урахування балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

При цьому, колегія суддів вважає поважними причини не прибуття позивача до адміністративної будівлі ГУНП в Одеській області (м. Одеса вул. Преображенська, 44) для проходження поліграфічного дослідження 14 липня 2022 року о 11:00 год., про що ним своєчасно було повідомлено члена дисциплінарної комісії оперуповноваженого Одеського управління ДВБ НПУ ОСОБА_3 , пояснюючи це тим, що в той же час у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області розглядалася справа відносно позивача за протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №025284 від 25 червня 2022 року.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що позивач відмовився від поліграфічного дослідження є спростованими.

Колегія суддів також вважає необґрунтованим довід апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував, що позивач перевозив дитину у автомобілі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, що є порушенням пп."б" п.21.11 ПДР, відповідальність за порушення якого передбачено ч.10 ст. 121 КУпАП, оскільки в матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вказане правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності з ч.2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши висновок службового розслідування та матеріали справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про недоведеність та необґрунтованість належними, допустимими та достатніми доказами твердження відповідача про те, що капітан поліції ОСОБА_1 своїми діями, пов`язаними з керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та невиконанням вимог ПДР, неетичною поведінкою на місці складання адміністративних матеріалів, вчиненні дій, що перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки, дискредитував звання поліцейського.

Такий захід дисциплінарного впливу як звільнення зі служби в поліції застосовано відповідачем необґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, тобто без урахування балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Одеській області від 21 липня 2022 року №1143 "Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також від 27 липня 2022 року №1284 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) з 27 липня 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 (0042195), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Оскаржуваними наказами порушене право позивача на проходження публічної служби, яке, на думку колегії суддів, підлягає відновленню шляхом поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 28 липня 2022 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на позовну заяву, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.