Справа № 480/1618/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р.Справа № 480/1618/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, повний текст складено 08.07.22 року по справі № 480/1618/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумського міського центру зайнятості

про визнання протиправними та скасування рішень і наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумського міського центру зайнятості, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумського міського центру зайнятості, яке викладено у наказі від 19.08.2021 № НТ 210819, в частині визначення терміну припинення виплати допомоги по безробіттю 25.11.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумського міського центру зайнятості, яке викладено у наказі від 19.08.2021 № НТ 210819, в частині визначення розміру допомоги по безробіттю для ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 26.11.2021 № НТ 211126, яким ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.11.2021;

- зобов`язати Сумський міський центр зайнятості розрахувати допомогу по безробіттю для ОСОБА_1 відповідно до вимог та розмірів, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за період з 19.08.2021 по 13.08.2022;

- зобов`язати Сумський міський центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю відповідно до вимог та розмірів, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за період з 19.08.2021 по 25.11.2021 з урахуванням сум вже виплаченої допомоги;

- зобов`язати Сумський міський центр зайнятості поновити виплату для ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за проміжок часу, що починається з 26.11.2021 до дати працевлаштування, але який не перевищує 360 календарних днів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що у зв`язку із звільненням з роботи, 18.11.2019 він звернувся до Сумського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю. З 18.11.2019 йому було надано статус безробітного та з 25.11.20219 розпочато виплату допомоги по безробіттю. 02.06.2020 набрало законної сили рішення суду у справі № 480/4987/19, яким ОСОБА_1 поновлено на роботі. 03.06.2020 позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості, щоб повідомити про прийняття судом рішення на його користь та поновлення на посаді, внаслідок чого працівником відповідача було подано йому на підпис заяву, жодних інших настанов (у тому числі щодо надання будь-яких документів у майбутньому) співробітник МЦЗ не озвучив. В подальшому, на виконання рішення суду позивача було поновлено на раніше займаній посаді, де він продовжував працювати до березня 2021 року. 01.03.2021 ОСОБА_1 було звільнено з посади у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису. 18.08.2021 через веб-портал державних послуг «Дія» він звернувся до Сумського МЦЗ із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Невдовзі після подання відповідних електронних заяв позивач дізнався, що припинення його реєстрації як безробітного у червні 2020 року здійснили у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості, а не у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду. Причиною цього стало те, що 03.06.2020 співробітник МЦЗ підготував і подав на підпис заяву про відмову від послуг служби зайнятості. Умисно або з необережності співробітник МЦЗ проігнорував повідомлення позивача про рішення суду, хоча мав би поінформувати його про те, що ніяких заяв того дня підписувати не треба. А треба виходити на роботу і за першої можливості надіслати копію наказу про виконання рішення суду на адресу МЦЗ. Позивач же зі свого боку необачно поставив підпис на поданій заяві, бо припускав, що співробітники МЦЗ добросовісно виконують свої обов`язки.

Позивач вважає, що Сумським МЦЗ прийнято рішення, які порушують його право як застрахованої особи на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, а саме: наказом від 26.11.2021 № НТ 211126 протиправно припинено виплату допомоги по безробіттю; наказом від 19.08.2021 № НТ 210819 протиправно зменшено розмір та строк виплати допомоги по безробіттю.

На переконання позивача, виплата допомоги по безробіттю не повинна припинятися у зв`язку з формальним спливом двох років.

Так, ситуація із заявою про відмову від послуг у жодному разі не може бути підставою для обмеження відповідних виплат. Право на соціальний захист у разі безробіття прямо залежить від сплати страхових внесків. Саме страхові внески є гарантією матеріального забезпечення особи на випадок її безробіття. Обставини внесення відомостей до електронної системи служби зайнятості мають другорядне значення.

Ураховуючи сукупно: поновлення на роботі, сплату страхових внесків, виникнення підстав утримати з роботодавця раніше виплачені кошти - для цілей правовідносин зі службою зайнятості, вважає, що він є таким, який вперше став безробітним у березні 2021 року. А отже, виплата допомоги по безробіттю у серпні 2021 мала бути призначена тривалістю до 360 днів, а не 99 днів.

Крім того, для розрахунку виплат упродовж перших 90 днів повинен був бути використаний коефіцієнт 1, а не 0,7 (як на третій стадії відповідних виплат), що фактично здійснено Сумським МЦЗ.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зазначив, що право особи отримати страхове відшкодування із солідарного Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття вичерпується упродовж 2 років, якщо розпочато його використання (розпочата виплата допомоги по безробіттю). 25.11.2019 ОСОБА_1 розпочав використання свого права на допомогу по безробіттю. Календарні межі у два роки визначаються від дня першої такої виплати - період використання права безробітним отримувати страхове відшкодування із Фонду. Для ОСОБА_1 відлік дворічного періоду виплати допомоги по безробіттю розпочато з 25.11.2019 (перший день виплати допомоги по безробіттю у період першої реєстрації) і обмежено 25.11.2021. Сумарно враховується кількість днів виплати допомоги по безробіттю за всіма випадками реєстрації та з визначенням залишку виплати. У межах 2 років з 25.11.2019 по 25.11.2021 ОСОБА_1 у першій реєстрації отримано 191 день допомоги по безробіттю; у другій реєстрації виплачений залишок допомоги по безробіттю упродовж 99 днів по календарну межу 25.11.2021.

Відповідач стверджує, що винятків для продовження розпочатої виплати допомоги по безробіттю поза межами дворічного періоду або неврахування отриманих виплат за випадками попередньої реєстрації не передбачено ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ні Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624. Міркування позивача про відлік дворічного періоду виплати заново суперечить ч. 4, 5 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», п. 11, 12 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624.

Відповідач вважає оскаржувані накази Сумського міського центру зайнятості правомірними, прийнятими у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про зайнятість населення». ОСОБА_1 розрахована допомога по безробіттю із середньоденної заробітної плати за період серпень 2020 року - липень 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На думку відповідача, законних підстав змінювати порядок виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 немає.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 27.11.2018 ОСОБА_1 працював на посаді слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську. Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, "Про звільнення ОСОБА_1 " № 107-ОС від 04.11.2019 його було звільнено із займаної посади, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 28-31).

18.11.2019 позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 14, 15).

Наказом Сумського міського центру зайнятості від 21.11.2019 № НТ191121 (зв. бік а.с. 71) ОСОБА_1 надано статус безробітного з 18.11.2019, оформлено персональну картку № НОМЕР_2 (зворотній бік а.с. 68 - а.с. 69).

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 25.11.2019 № НТ191125 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років - 55% середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70 % -180 к.д. з 25.11.2019 по 18.11.2020, розпочато виплату допомоги по безробіттю з 25.11.2019 (зв. бік а.с. 71).

З 25.11.2019 по 02.06.2020 упродовж 191 дня виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 отримав: 90 днів - 100% обрахованого розміру допомоги по безробіттю, 90 днів - 80% та 11 днів - 70 %, що підтверджується Додатком № 4 до Персональної картки № 00002 (а.с. 73-74, 77-78).

03.06.2020 ОСОБА_1 особисто підписав і подав до відповідача заяву, в якій просив зняти його з реєстрації як безробітного з 03.06.2020 у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості (а.с. 71).

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 №НТ200603 (зв. бік а.с. 71) позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», п.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.п. 1, 2 п. 37 Порядку від 20.03.2013 №198, у зв`язку з поданням з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг відповідно до пп.3 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», пп.10 п.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, та пп.2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 03.06.2020, про що до трудової книжки позивача внесено запис № 14.

Також, на підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 № НТ200603 позивачу припинено реєстрацію як безробітного у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 16 пп. 1 п.30 Порядку (а.с. 72).

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, № 100-ОС від 04.06.2020 «Про виконання рішення суду» поновлено ОСОБА_1 на посаді першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 05 листопада 2019 року (а.с. 19-20).

01.03.2021 ОСОБА_1 було звільнено з посади слідчого у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису. Зазначена обставина підтверджується наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № 30-ОС від 26.02.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 21-22) та записом у трудовій книжці позивача № НОМЕР_3 .

18.08.2021 через веб-портал державних послуг «Дія» (https://diia.gov.ua/) позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 23-25, 26-27).

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 19.08.2021 № НТ210819 (а.с. 32) ОСОБА_1 призначена допомога по безробіттю з 19.08.2021 у розмірі 55% із середньоденної заробітної плати за останні 12 місяців (1710,99 грн. за період серпень 2020 року - липень 2021 року).

З урахуванням здійсненої виплати допомоги по безробіттю у попередній реєстрації безробітним, 19.08.2021 позивачу виплата допомоги по безробіттю розпочата із 192-го дня відповідно у розмірі 1710,99 грн.*55%*70% .

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 26.11.2021 № НТ211126 (а.с. 42) позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 26.11.2021.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що Наказ Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 № НТ200603, яким реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного припинено з 03.06.2020 саме на підставі його особистої заяви про відмову від послуг на час розгляду цієї справи є чинним та позивачем не оскаржується. Таким чином, ОСОБА_1 не може вважатись таким, що вперше став безробітним у березні 2021 року, оскільки у період з 18.11.2019 по 02.06.2020 він був зареєстрований як безробітний, отримував допомогу по безробіттю, а реєстрація припинена з 03.06.2020 за його особистою заявою.

Колегія суддів, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, зазначає наступне.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна. Поважними причинами є: навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, клінічній ординатурі, асистентурі-стажуванні, аспірантурі, докторантурі з денною або дуальною формою здобуття освіти; строкова військова служба; здійснення догляду непрацюючою працездатною особою за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду; періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не підтверджуються сплатою єдиного внеску; інші поважні причини, передбачені законодавством України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів. У разі чергового визнання в установленому порядку застрахованої особи безробітною у межах двох років, протягом яких виплачується допомога по безробіттю, тривалість її виплати враховується сумарно.

Як зазначено у п. 2 розділу II Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15 червня 2015 року № 613 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 липня 2015 р. за № 821/27266, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю застрахованим особам не може перевищувати 360 календарних днів (особам передпенсійного віку - не більше 720 календарних днів) протягом двох років з дня її призначення.

Якщо страховий стаж протягом 12 місяців, що передують реєстрації особи як безробітної, становить шість або більше місяців, допомога по безробіттю визначається у відсотках до її середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), визначеної відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року N 1266, залежно від страхового стажу:

до 2 років - 50 відсотків;

від 2 до 6 років - 55 відсотків;

від 6 до 10 років - 60 відсотків;

понад 10 років - 70 відсотків.

Залежно від тривалості безробіття допомога по безробіттю зменшується і виплачується у відсотках до визначеного розміру:

перші 90 календарних днів - 100 відсотків;

протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків;

надалі - 70 відсотків.

Період, що становить 12 місяців, які передують дню реєстрації особи як безробітної, що використовується для обчислення страхового стажу, продовжується на період дії поважних причин перерви страхового стажу, зазначених у підпункті 2 пункту 2 розділу III цього Порядку, у разі, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалася в установленому порядку в центрі зайнятості як безробітна.

Для застрахованих внутрішньо переміщених осіб розмір допомоги по безробіттю визначається за місяці, що передують початку перерви страхового стажу, що сталася з поважних причин, зазначених у підпункті 2 пункту 2, на підставі даних Державного реєстру (з урахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особу в разі їх наявності).

Пунктом 11 розділу II зазначеного Порядку також передбачено, що виплата допомоги по безробіттю призначається в межах дворічного періоду з урахуванням продовженого на строк дії поважної причини, визначеної в підпункті 2 пункту 2 розділу III цього Порядку.

У межах дворічного періоду кількість днів виплаченої допомоги по безробіттю враховується сумарно за всіма випадками реєстрації (перереєстрації) безробітного з урахуванням днів скорочення тривалості виплати допомоги по безробіттю.

У разі повторної реєстрації (перереєстрації) безробітного в межах дворічного періоду йому виплачується відповідний залишок допомоги по безробіттю.

Зареєстрованим безробітним, які в поточному дворічному періоді отримали допомогу по безробіттю в повному обсязі, допомога по безробіттю призначається на наступний дворічний період за умови їхньої повторної реєстрації після працевлаштування.

Пунктом 10 розділу II Порядку, передбачено, що допомога по безробіттю призначається в межах дворічного періоду, який починається з восьмого календарного дня після реєстрації безробітного та закінчується відповідного місяця та числа другого року. Початком наступного дворічного періоду є відповідно день призначення допомоги по безробіттю після закінчення попереднього дворічного періоду. Дворічний період продовжується на строк дії поважних причин, зазначених у підпункті 2 пункту 2 розділу III цього Порядку, за умови реєстрації (перереєстрації) безробітного не пізніше 30 календарних днів після закінчення дії зазначених причин.

Судом встановлено, що наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, "Про звільнення ОСОБА_1 " № 107-ОС від 04.11.2019 позивача звільнено із займаної посади, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 28-31).

18.11.2019 позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 14, 15).

Наказом Сумського міського центру зайнятості від 21.11.2019 № НТ191121 (зв. бік а.с. 71) ОСОБА_1 надано статус безробітного з 18.11.2019, оформлено персональну картку № НОМЕР_2 (зворотній бік а.с. 68 - а.с. 69).

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 25.11.2019 № НТ191125 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років - 55% середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70 % -180 к.д. з 25.11.2019 по 18.11.2020, розпочато виплату допомоги по безробіттю з 25.11.2019 (зв. бік а.с. 71).

З 25.11.2019 по 02.06.2020 упродовж 191 дня виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 отримав: 90 днів - 100% обрахованого розміру допомоги по безробіттю, 90 днів - 80% та 11 днів - 70 %, що підтверджується Додатком № 4 до Персональної картки № 00002 (а.с. 73-74, 77-78).

Судом також встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 по справі № 480/4987/19 визнано протиправним та скасовано наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, "Про звільнення ОСОБА_1 " №107-ОС від 04.11.2019. Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 05.11.2019. Стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (, вул. Героїв України, 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84301) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.11.2019 до 02.06.2020 у розмірі 267 415 (двісті шістдесят сім тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 20 коп. (а.с. 17-18).

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 №НТ200603 (зв. бік а.с. 71) позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», п.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.п. 1, 2 п. 37 Порядку від 20.03.2013 №198, у зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг відповідно до пп.3 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», пп.10 п.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, та пп.2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 03.06.2020, про що до трудової книжки позивача внесено запис № 14.

Також, на підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 № НТ200603 позивачу припинено реєстрацію як безробітного у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 16 пп. 1 п.30 Порядку.

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, № 100-ОС від 04.06.2020 «Про виконання рішення суду» поновлено ОСОБА_1 на посаді першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 05 листопада 2019 року (а.с. 19-20).

01.03.2021 ОСОБА_1 було звільнено з посади слідчого у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису. Зазначена обставина підтверджується наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № 30-ОС від 26.02.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 21-22) та записом у трудовій книжці позивача № НОМЕР_3 .

18.08.2021 через веб-портал державних послуг «Дія» (https://diia.gov.ua/) позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 23-25, 26-27).

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 19.08.2021 № НТ210819 (а.с. 32) ОСОБА_1 призначена допомога по безробіттю з 19.08.2021 у розмірі 55% із середньоденної заробітної плати за останні 12 місяців (1710,99 грн. за період серпень 2020 року - липень 2021 року).

З урахуванням здійсненої виплати допомоги по безробіттю у попередній реєстрації безробітним, 19.08.2021 позивачу виплата допомоги по безробіттю розпочата із 192-го дня відповідно у розмірі 1710,99 грн.*55%*70% .

На підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 26.11.2021 № НТ211126 (а.с. 42) позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 26.11.2021.

З`ясуванню у даній справі підлягають питання щодо: правомірності Наказу Сумського міського центру зайнятості № НТ 210819 від 19.08.2021 в частині визначення терміну припинення виплати допомоги по безробіттю - 25.11.2021 та в частині визначення розміру допомоги по безробіттю для ОСОБА_1 ; правомірності Наказу Сумського міського центру зайнятості № НТ 211126 від 26.11.2021, яким ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.11.2021.

Аналізуючи встановлені обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що поновлення на посаді за рішенням суду має певні правові наслідки. У зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду відбувається повернення особи до того становища, яке існувало для неї до дати протиправного звільнення.

Зокрема, особа поновлюється на посаді датою її звільнення, виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу, період вимушеного прогулу зараховується до безперервного трудового стажу. У зв`язку з поновленням роботодавець сплачує страхові внески, які нараховуються за кожен місяць вимушеного прогулу. Сплата страхових внесків за цей період зумовлює безперервний страховий стаж.

У зв`язку з протиправністю звільнення та поновлення на роботі з 05.11.2019 на підставі рішення суду, ОСОБА_1 вважається таким, який працював в Територіальному управлінні ДБР безперервно з 27.11.2018 по 01.03.2021 (а.с. 28-31).

Як свідчать матеріали справи, сплата страхових внесків за увесь період роботи ОСОБА_1 в територіальному управлінні ДБР підтверджується зокрема довідкою Пенсійного фонду України «Дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення)» від 01.12.2021, яка містить позначки про сплату внесків та інформацію про кількість днів набутого страхового стажу (а.с. 40).

Відомості про конкретні суми сплачених страхових внесків та/або єдиного внеску, сплачені застрахованою особою з січня 2019 по грудень 2020 (період включає вимушений прогул і час після нього) викладено в довідці про заробітну плату та суму сплачених страхових внесків № 18, виданої ОСОБА_1 , за підписом головного бухгалтера та директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (а.с. 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд, зокрема, має право: стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Згідно ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Як свідчать матеріали справи Наказом Сумського міського центру зайнятості від 16.09.2021 № 32 "Про повернення коштів" у зв`язку із поновленням ОСОБА_1 на посаді слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Краматорську, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 480/4987/19 та на підставі наказу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 04.06.2020 № 100-ОС, на виконання ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", наказано утримати із ТУ ДБР у м. Краматорську кошти, виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 з 25.11.2019 по 02.06.2020 в сумі 52614,13 грн. (а.с. 75).

Крім того, судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.02.2022 у справі №905/2155/21 стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21, ідентифікаційний код юридичної особи - 42331094) на користь Сумського міського центру зайнятості (40009, м Суми, вул. Степана Бандери, 45, ідентифікаційний код юридичної особи - 13996509) 52614 (п`ятдесят дві тисячі шістсот чотирнадцять) грн 13 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду відбувається повернення до того становища, яке існувало до виникнення правовідносин (попереднього юридичного стану), тобто то дати протиправного звільнення, і для особи, і для Фонду соціального страхування.

Отже, враховуючи сукупно: поновлення на роботі, сплату страхових внесків, виникнення підстав утримати з роботодавця раніше виплачені кошти - для цілей правовідносин сі службою зайнятості, судова колегія дійшла висновку, що ОСОБА_1 має вважатися таким, який вперше став безробітним у березні 2021. А отже, виплата допомоги по безробіттю у серпні 2021 мала бути призначена тривалістю до 360 днів, у розмірі, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", у відсотках до середньої заробітної плати (доходу) та залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відлік нового дворічного періоду не може буди пов`язано з фактичним поверненням коштів від роботодавця, який допустив протиправне звільнення.

Однак, як встановлено судом, відповідачем протиправно, на підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 19.08.2021 № НТ210819 (а.с. 32), ОСОБА_1 призначена допомога по безробіттю, з урахуванням здійсненої виплати допомоги по безробіттю у попередній реєстрації безробітним з 19.08.2021 по 25.11.2021, та виплата допомоги по безробіттю розпочата із 192-го дня відповідно у розмірі 1710,99 грн.*55%*70%.

Крім того, відповідачем протиправно на підставі наказу Сумського міського центру зайнятості від 26.11.2021 № НТ211126 (а.с. 42) позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 26.11.2021.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Україна ратифікувала Конвенцію, взявши на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І Конвенції (стаття 1 Конвенції).

Реалізація таких гарантій відбувається шляхом застосування українськими судами під час розгляду справ практики ЄСПЛ як джерела права, що передбачено положеннями статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Закон № 3477-IV), а також закріплено у відповідних процесуальних законах, зокрема в частинах першій та другій статті 6 КАС України.

Згідно зі статтею 10 Закону № 3477-IV додатковими заходами індивідуального характеру є: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який заявник мав до порушення Конвенції; б) інші заходи, передбачені у рішенні Суду.

Рішення ЄСПЛ вимагає від держави restitutio in integrum, тобто поновлення первісного стану, що існував до порушення.

Судова колегія вважає хибними доводи відповідача, що Наказом Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 №НТ200603 (зв. бік а.с. 71) позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного саме у зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного з 03.06.2020 у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості, а не у зв`язку із поновленням на роботі за рішенням суду, з огляду на наступне.

Рішення суду у справі № 480/4987/19, яким ОСОБА_1 поновлено на роботі, набрало законної сили 02.06.2020.

03.06.2020 позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості, щоб повідомити про прийняття судом рішення на його користь та поновлення на посаді.

Позивач зазначає, що на його повідомлення про поновлення на посаді на підставі рішення суду, працівником відповідача було подано йому на підпис заяву про зняття його з реєстрації як безробітного з 03.06.2020 у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості, яку він підписав і подав до відповідача. Жодних інших вимог (у тому числі щодо надання будь-яких документів у майбутньому, зокрема рішення суду або наказу про поновлення на роботі) співробітник МЦЗ не озвучив.

При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідачем було проведено розслідування страхового випадку поновлення на роботі ОСОБА_1 у ТУ ДБР у м. Краматорську і саме, у зв`язку із встановленням факту поновлення ОСОБА_1 на посаді за рішенням суду, було розпочато процедуру утримання із ТУ ДБР у м. Краматорську коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 з 25.11.2019 по 02.06.2020 в сумі 52614,13 грн. (а.с. 39, 75).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ситуація із заявою про відмову від послуг у жодному разі не може бути підставою для обмеження відповідних виплат. Право на соціальний захист у разі безробіття прямо залежить від сплати страхових внесків. Саме страхові внески є гарантією матеріального забезпечення особи на випадок її безробіття. Обставини внесення відомостей до електронної системи служби зайнятості мають другорядне значення.

Також, судова колегія вважає необгрунтованими, посилання відповідача на той факт, що Наказ Сумського міського центру зайнятості від 03.06.2020 №НТ200603 позивачем не оскаржувався та на даний час є чинним, оскільки чинність зазначеного наказу не впливає на сплату внесків до всіх страхових фондів.

Отже, той факт, що реєстрацію припинено не на тій підставі, не впливає на повне відновлення позивача в системі страхування.

Доводи відповідача про неможливість застосування принципу "повернення в попередній стан", оскільки ОСОБА_1 безповоротно отримав з 25.11.2019 по 02.06.2020 (за один і той же період): допомогу по безробіттю з Фонду; страховий стаж, набутий за період отримання ДБ; виплачені роботодавцем кошти за час вимушеного прогулу; застрахований стаж через сплату ЄСВ ТУ ДБР в м. Краматорську є такими, що не знайшли свого підтвердження та спростовані вищевикладеним.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Наказ Сумського міського центру зайнятості від 19.08.2021 № НТ 210819 в частині визначення терміну припинення виплати допомоги по безробіттю - 25.11.2021 та в частині визначення розміру допомоги по безробіттю для ОСОБА_1 та Наказ Сумського міського центру зайнятості № НТ 211126 від 26.11.2021, яким ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.11.2021 є протиправними, а отже такими, що підлягають скасуванню. Таким чином позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Сумський міський центр зайнятості поновити виплату допомоги по безробіттю для ОСОБА_1 за проміжок часу, що починається з 26.11.2021 до дати працевлаштування, але який не перевищує 360 календарних днів, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає, що належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю з 19.08.2021, як особі яка звернулася вперше, відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Щодо позовних вимог про зобов`язання Сумський міський центр зайнятості розрахувати допомогу по безробіттю для ОСОБА_1 відповідно до вимог та розмірів, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за період з 19.08.2021 по 13.08.2022 та зобов`язати Сумський міський центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю відповідно до вимог та розмірів, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за період з 19.08.2021 по 25.11.2021 з урахуванням сум вже виплаченої допомоги, колегія суддів вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання Сумський міський центр зайнятості розрахувати та виплачувати допомогу по безробіттю ОСОБА_1 відповідно до вимог та розмірів, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 19.08.2021, з урахуванням сум вже виплаченої допомоги за період з 19.08.2021 по 25.11.2021.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року по справі №480/1618/22 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 по справі № 480/1618/22 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішень і наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Сумського міського центру зайнятості від 19.08.2021 № НТ 210819, в частині визначення ОСОБА_1 терміну припинення виплати допомоги по безробіттю - 25.11.2021.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Сумського міського центру зайнятості від 19.08.2021 № НТ 210819, в частині визначення розміру допомоги по безробіттю для ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 26.11.2021 № НТ 211126, яким ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.11.2021.

Зобов`язати Сумський міський центр зайнятості призначити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю з 19.08.2021, як особі яка звернулася вперше, відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Зобов`язати Сумський міський центр зайнятості розрахувати та виплачувати допомогу по безробіттю ОСОБА_1 відповідно до вимог та розмірів, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 19.08.2021, з урахуванням сум вже виплаченої допомоги за період з 19.08.2021 по 25.11.2021.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 30.03.2023 року