Справа № 539/4901/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р.Справа № 539/4901/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2022, головуючий суддя І інстанції: Даценко В.М., м. Лубни, по справі № 539/4901/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській обл. лейтенант поліції Топчій Івана Сергійовича , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Топчія Івана Сергійовича та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року позовні вимоги було задоволено, скасовано постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Топчія Івана Сергійовича серія БАВ №597526 від 17.10.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 850 грн. та закрито провадження по справі.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. судового збору.

16.02.2022 року на адресу Лубенського міськрайонного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №539/4901/21, у якому останній просить врахувати витрати позивача за надання правничої допомоги у розмірі 7 300,00 гривень та стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області суму витрат на правову допомогу, понесену позивачем в розмірі 7300 грн.

Додатковим рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2022 року по справі №539/4901/21 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 539/4901/21 задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька буд.20а, м.Дніпро,49101, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрат на надання правничої допомоги у сумі 7 300,00 грн.

Не погоджуючись із додатковим судовим рішенням, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрат на надання правничої допомоги у сумі 7 300,00 грн відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частиною першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання професійної правничої допомоги № 01/21-к від 18.11.2021року (а.с. 51-54), акт приймання передачі наданої правової допомоги №02/21-к від 21.11.2021 року (а.с.55), рахунок фактура №00017 від 21 листопада 2021 року(а.с.56), квитанція до прибуткового касового ордера №011/21 від 22.11.2021 року про сплату коштів в сумі 7 300,00 грн (а.с.57), ордер на надання правничої (правової) допомоги від 16.02.2022 року(а.62), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 63).

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з адвокатським об`єднанням «ЮНІКЕЙС» договір про надання професійної правничої допомоги № 01/21-к від 18.11.2021.

Пунктом 3.2. договору № 01/21-к встановлено, що гонорар складається з суми вартості послуг, що надаються КЛІЄНТУ за цим Договором. Строки та порядок сплати, а також розмір Гонорару визначаються додатковою угодою до Договору або в усному порядку за домовленістю сторін.

Зі змісту акту приймання передачі наданої правової допомоги №02/21-к від 21.11.2021 року вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ЮНІКЕЙС» Власенку Володимиру Васильовичу, було надано наступні послуги:

1)Консультація по справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення- витрачено 1.5 год., що складає 1000,00 грн;

2) Аналіз наданих клієнтом матеріалів- витрачено 30 хв., що складає 100,00 грн;

3) Аналіз судової практики в подібних справах щодо оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення витрачено 1 год., що складає 400,00 грн;

4) Складання позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на 9 (дев`ять) аркушів - витрачено 4 год., що складає 5500,00 грн;

5) Друк позовної заяви з додатками, всього на 70 аркушів та консультація щодо порядку подання позовної заяви до суду, а також порядку сплати і розміру судового збору, що справляється за подання позовної заяви витрачено 1 год., що складає 300,00 грн.

Всього витрачено 8 год. , що складає 7300,00 грн.

Також, відповідно рахунку фактури №00017 від 21 листопада 2021 року та квитанції до прибуткового касового ордера №011/21 від 22.11.2021 року про сплату коштів позивачем сплачено 7300,00 грн.

Отже, в підтвердження надання правової допомоги позивачем надано відповідні документи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25.10.2022 по справі №820/3681/18 року, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України, підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Відповідно до ч. 9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів, ураховуючи п. 4 ч. 5 ст. 134 КАС України, дійшла висновку, що позивачем не обґрунтовано, з урахуванням складності справи, надання за договором про надання правничої (правової) допомоги послуг загальною вартістю 7300,00 грн.

Разом з цим, колегія суддів ураховує, що предметом позову у цій справі є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про притягнення позивача до адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 850 грн., справа розглядалась першою інстанцією без виклику сторін, в спрощеному провадженні.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку наявне значне перевищення розміру адвокатських послуг над сумою штрафу, застосованого до позивача, що свідчить про непропорційність розміру правової допомоги до предмету спору.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн, колегія суддів зазначає, що співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, значенням справи для сторони є витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань витрат на правничу допомогу в сумі 7300,00 грн.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, але допустив невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи в частині співмірності та пропорційності заявлених до відшкодування витрат складності цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг у суді першої інстанції, значенням справи для сторони, а тому оскаржуване додаткове рішення слід скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрат на надання правничої допомоги у сумі 2 300,00 грн., а в іншій частині додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2022 року по справі №539/4901/21 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2022 по справі № 539/4901/21 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрат на надання правничої допомоги у сумі 2 300,00 грн.

В іншій частині додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2022 року по справі №539/4901/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва