Справа № 600/1369/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 березня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/1369/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо відрахування мені у серпні 2016 р. 33,34 грн. щомісячної премії за червень 2016 р. та 1000 грн. щомісячної премії за липень 2016 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені 33,34 грн. щомісячної премії за червень 2016 р. та 1000 грн. щомісячної премії за липень 2016 р.;

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо зменшення мені розміру премії відносно базового розміру 140% від грошового забезпечення за займаними мною посадами, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61, за період з серпня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені щомісячну премію у базовому розмірі 140% від грошового забезпечення за займаними мною посадами, затвердженому наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61, за період з серпня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р., з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі невиплаченої частини 108110,60 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені доплату до грошового забезпечення у розмірі 50% грошового забезпечення, пропорційно виконанню службових обов`язків у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375, із врахування базового розміру премії 140% від грошового забезпечення за період з квітня по вересень 2020 року з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі невиплаченої частини 7116,26 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити мені компенсацію у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у зв`язку з порушенням строків виплати невиплачених сум щомісячної премії за періоди з червня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р. та невиплачених сум доплати до грошового забезпечення у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375 за період з квітня по вересень 2020 року.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду у відповідності до вимог, встановлених частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

23.03.2023 року до суду надійшла заява позивача, згідно змісту якої просить поновити строк на звернення до суду. В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що він звільнився зі служби в поліції у грудні 2020 року, про що надає копію витягу з наказу про звільнення. Вказує, що на момент його звільнення діяла редакція ст. 233 КЗпП, згідно якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Норми статті 233 КЗпП, якими встановлений тримісячний строк на звернення до суду з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, почали діяти з 19.07.2022, після набрання чинності Законом України від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У зв`язку із тим, що норми статті 233 КЗпП, якими встановлений тримісячний строк на звернення до суду з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, почали діяти з 19.07.2022, після набрання чинності Законом України від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ, а він набув право на звернення до суду про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком ще до набрання чинності цим законом.

Розглянувши матеріали позову та подану заяву, суддя виходить з наступного.

Як наголошено суддею в ухвалі від 20.03.2023 року про залишення позовної заяви без руху, Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної вище статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 5 КАС України).

Також, згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суддя зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивачем оскаржуються дії відповідача щодо невірної виплати щомісячної премії за періоди з червня 2016 р. по листопад 2016 р., з січня 2017 р. по листопад 2017 р., з січня 2018 р. по листопад 2018 р., у січні 2019 р., з вересня 2019 р. по листопад 2019 р. та з січня 2020 р. по грудень 2020 р., а також невиплати сум доплати до грошового забезпечення у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375 за період з квітня по вересень 2020 року.

Так, згідно ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У свою чергу, згідно положень частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року, що набрав чинності 19.07.2022 року) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року (частина 1 статті 234 Кодексу законів про працю України в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022).

Поряд з цим, суддя зазначає, що згідно частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, що діяла до набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року) було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відтак, суддя погоджується з доводами позивача щодо того, що у період часу з моменту його звільнення (04.12.2020 року) та до набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року (19.07.2022 року) діяла редакція ст. 233 КЗпП, згідно якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Водночас, з дати набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року законодавцем змінено правове регулювання в частині строку звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, а саме визначено тримісячний строк.

Таким чином, шляхом обрахунку тримісячного строку з 19.07.2022 року, суддею визначено, що граничною датою такого строку, у випадку позивача, є 19.10.2022 року.

Водночас, позовну заяву подано до суду лише 15.03.2023 року. Відтак, суддя у цій справі доходить до висновку, що з урахуванням положень КАС України та КЗпП України щодо строків звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби та про виплату належних працівникові всіх сум, позивач звернувся до суду з даним позовом з порушенням встановленого строку.

А тому, зазначені в поданій заяві причини пропуску строку на звернення до суду суддя вважає поважними лише в частині періоду часу з моменту звільнення позивача (04.12.2020 року) та до набрання чинності Закону № 2352-IX від 01.07.2022 року (19.07.2022 року), а тому надає позивачу строк для належного обґрунтування підстав такого пропуску строку на звернення до суду.

При цьому, варто зазначити, що позивачем також не надано суду будь-яких інших доказів, які б вказували про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Так, згідно з частиною 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на доводи позивача згідно поданої заяви суддя вбачає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідно до п. 1, 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві: якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута йому відповідно статті 169 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 169, 241 - 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви на десять днів з дня вручення даної ухвали.

2. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пунктів 1,9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Анісімов