Справа № 573/154/23
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/154/23
Номер провадження 2-а/573/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

27 березня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Ситниченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст.77,121,139, 242-247, 286, КАС України, ст. ст. 54, 334,345-354, 485, 486, 487, 489, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00003024 від 22.12.2022, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде складено протягом п`яти днів.

Суддя

Справа № 573/154/23

Номер провадження 2-а/573/1/23

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 березня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Ситниченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2023 позивач звернувся до суду із зазначеним вище адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративні правопорушення. Позов мотивований тим, що 22 грудня 2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М. винесена постанова серії АА № 00003024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8 500 грн. за порушення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за обставин, які відбулись 28.10.2022 о 18 год. 09 хв., за адресою: М-05, км 36+303 Київ- Одеса, де зафіксовано транспортний засіб марки MAN TGX 26. 480, днз НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,3% (2,954 тон) при дозволеній максимальній масі 40 тон, тобто за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Зазначає, що з винесеною постановою не погоджується, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, постанова складена з порушеннями вимог, встановлених КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27.09.2021 №512.

Так, інспектором при винесенні вказаної постанови не було враховано, що його транспортний засіб являється трьохвісним тягачем з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз) та відповідно загальна допустима вага для даного ТЗ складає 44 т, а не 40 т як вказано в фабулі оскаржуваної постанови, та відповідно знаходиться в межах допустимої норми встановленої ПДР. В оскаржуваній постанові вказано, що загальна зафіксована маса ТЗ з врахуванням похибки складає 42 954,3 кг, що повторно доводить відсутність перевищення вагових показників вказаного ТЗ оскільки він є контейнеровозом та відповідно загальна допустима вага ТЗ складає 44 т, що неправомірно не було враховано Інспектором під час винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, зазначає, що вказане правопорушення зафіксовано за допомогою приладу WIM 5.5, номер свідоцтва про повірку технічного засобу №35-02/5714.5715. 5716. № 5717 до 30 вересня 2022. Оскільки перевантаження зафіксовано 28 жовтня 2022 о 18 год. 09 хв., тобто перевірку технічний засіб за допомогою якого була проведена фіксація правопорушення, не проходив вже як 28 днів на день фіксації правопорушення, що дає підстави вважати про недостовірність його показань та відповідно винесення на підставі таких показників оскаржуваної постанови.

Також вказує на те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції: не зазначена смуга руху, напрямок руху, тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Доказів того, що нібито могло бути здійснено загальне перевантаження взагалі не зафіксовано в режимі фотозйомки і доказів її зважування до матеріалів справи не долучено.

Посилаючись на викладене вище, ОСОБА_1 просить врахувати вказані вище обставини та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00003024, винесену 22.12.2022, визнавши її протиправною, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутності події і складу адміністративного правопорушення ( а.с. 1-7).

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про поновлення строку, у зв`язку із тим, що оскаржувану постанову від 22.12.2022 він отримав лише 13.01.2023 поштовим листом, оскільки винесена у його відсутність із трекінгом Укрпошти про вручення постанови 13.01.2023 року ( а.с. 18-21).

Ухвалою від 25 січня 2023 позивачу поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 28).

09 лютого 2023 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, поданий представником відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті Ситниченко О.В. у якому вона зазначає, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Щодо строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до сервісу «Судова влада України» позовну заяву про визнання протиправними та скасування постанов серії АА № 00003024 від 22.12.2022 до суду надіслано тільки 23.01.2023. При тому, що оскаржувану постанову скеровано на поштову адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку було отримано позивачем 06.01.2023, що підтверджується поштовим повідомленням Ф.119. Таким чином, позивач пропустив строк на звернення до суду, тому просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Щодо направлення оскаржуваної постанови позивачу.

Штрихований кодовий ідентифікатор, що розміщений на зворотному боці оскаржуваної постанови і є ідентифікуючим підтвердженням про направлення оскаржуваної постанови позивачу. Згідно з поштовими повідомленнями Ф.119 вбачається, що позивач отримав оскаржувану постанову 06.01.2023 про що поставив власний підпис. Постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Враховуючи вище обумовлене вбачається, що твердження позивача про отримання постанови 13.01.2023 не відповідає дійсності, відповідно є безпідставними та необгрунтованими, а відповідно не може братися судом до уваги.

Постанова від 22.12.2022 серії АА № 00003024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови, відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). Зазначені докази долучені до відзиву, зокрема: 1) фотографії транспортного засобу, в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

У постанові наявна така інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер: WIM5, 5, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: № 35-02/5714, 5715, 5716, 5717 до 30-09-2022 року. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2660 mmL;2-3: 1370 мм; 3-4: 5510 мм; 4-5:1330 мм; 5-6: 1300ММ; навантаження на вісь 1 - 6424 кг, 12 - 5206, 3-8188 кг, 4-9360 кг; 5-8983 кг; 6- 9350 кг, загальна маса - 47 727 кг. Коректність даних підтверджується відповідними сертифікатами відповідності приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та сертифікату перевірки типу що додаються.

Звертає увагу суду, що застосовується норма загальної маси 40 тон, а не 44 тони, оскільки транспортний засіб позивача є трьохвісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом, не контейнеровозом. З фотоматеріалів, отриманих під час фіксування події вбачається, що напівпричеп не відповідає нормативним вимогам передбачених для контейнера. Контейнер - закрита тара оборотного типу з металу уніфікованих розмірів для транспортування насипних, наливних та штучних вантажів. Згідно з отриманими метаданими вбачається, що перевезення здійснювалось напівпричипом, який є відкритим (поверху якого натягнутий тент), та не є суцільним, як контейнер. Враховуючи вище обумовлене, вбачається, що транспортний засіб позивача не відповідає вимогам законодавства, а відповідно дозволена максимальна фактична маса трьохвісного тягача з трьохвісним напівпричепом не має перевищувати 40 тон (підпункт б пункту 22.5 ПДР).

Зазначає, що позивачем було здійснено оскарження постанови від 22.12.2022 серії АА № 00003024 до вищестоящего органу в порядку передбаченому ст. 288 КУпАП України, скаргу було розглянуто у встановлений законодавством строк та надано відповідь про відмову у задоволенні у зв`язку з відсутністю підстав.

Постанова, яку оскаржує позивач у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Тому дії відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України. Позивач є власником транспортного засобу, та, як наслідок, належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності у розумінні частини 1 статті 14-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить позовну заяву залишити без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, а у разі, якщо судом не буде залишено позов без розгляду, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити в повному обсязі (а. с. 34-57).

28 лютого 2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив наступного змісту.

Так, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач наголошує, що позивач пропустив строк на оскарження постанови серії АА №00003024 від 22.12.2022 р. з огляду на те, що відповідно до сервісу «Судова влада України» позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови АА №00003024 від 22.12.2022 р. до суду надіслано тільки 23.01.2023 р. при тому, що постанову скеровано на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку було отримано позивачем 06.01.2023 р., що підтверджується поштовим повідомленням Ф119.

Проте, з матеріалів адміністративного справи вбачається, що оскаржувана постанова позивачем в день її винесення 22.12.2022 р. отримана не була, а була отримана поштовим листом 13.01.2023 р. що підтверджується витягом з трекінгу АТ «Украпошта». Саме тому оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не була отримана позивачем в день її винесення, отже встановлений статтею 289 Кодексу України про адміністративне правопорушення десятиденний строк не пропущений, відповідно строк оскарження постанови закінчується 23.01.2023 р., тому відповідно до частини 6 статті 161 КАС України позивач додав до позову заяву про поновлення строку та докази поважності причин його пропуску. Таким чином твердження відповідача хибні в частині доводів про отримання оскаржуваної постанови 06.01.2023 р., оскільки відповідно до витягу з трекінгу АТ «Укрпошта» який був долучений до клопотання позивача про поновлення строку на оскарження, вказана постанова була вручена особисто 13.01.2023 р., а тому твердження відповідача про пропуск строку для звернення до суду не заслуговує на увагу. Крім того, ухвалою суду строк на оскарження постанови було поновлено, а причини пропуску визнані судом поважними.

Також у відзиві відповідач жодним чином не спростовує того, що оскаржувана постанова винесена відносно транспортного засобу марки MAN TGX 26. 480 днз НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сідловий тягач), який на момент фіксації порушення рухався у зв`язці з контейнеровозом, що прослідковується з фотофіксації, посилання на яку знаходиться в оскаржуваній постанові, який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з є спеціалізований напівпричіп ( контейнеровоз ). Отже інспектором при винесенні вказаної постанови не було враховано, що т/з позивача являється трьохвісним тягачем з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз) та відповідно загальна допустима вага для його т/з складає 44 т, а не 40 т як вказано в оскаржуваній постанові, та відповідно знаходиться в межах допустимої норми встановленої ПДР .

В оскаржуваній постанові вказано, що загальна зафіксована маса т/з з врахуванням похибки складає 42 954.3 кг., що повторно доводить відсутність перевищення вагових показників вказаного транспртного засобу оскільки він є контейнеровозом та відповідно загальна допустима вага т/з складає 44 т, що неправомірно не було враховано інспектором під час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву без посилання на будь-які нормативно - правові акти констатує, що транспортний засіб яким відповідно до оскаржуваної постанови здійснено перевантаження не є контейнеровозом оскільки є «відкритим (поверху якого натягнутий тент) та не є суцільним як контейнер».

Проте, відповідно до свідоцтва про реєстрацію причепу Wielton НОМЕР_2 він є спеціалізованим напівпричепом (контейнеровозом).

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про дорожній рух» конструкція транспортних засобів повинна відповідати вимогам сучасних правил, нормативів і стандартів, встановленим рівням викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а нормативно-технічна документація має бути узгоджена з відповідними уповноваженими державними органами. Перед початком серійного виробництва транспортних засобів або їх складових частин проводяться спеціальні випробування і за їх позитивними наслідками видається сертифікат встановленої форми.

Згідно із ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух», транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ГЮН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 34 Закону України № 3353-ХІІ встановлено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачою реєстраційних документів та номерних знаків.

Отже, відповідно до вищевикладеного транспортний засіб, а саме причеп Wielton НОМЕР_2 зареєстрований у встановленому законом порядку та відповідно до свідоцтва про реєстрацію т/з визначений як контейнеровоз, що спростовує необґрунтовані аргументи відповідача про зворотне ( а.с. 70-76).

10 березня 2023 року від представника відповідача Ситниченко О.В. подані заперечення на відповідь на відзив настуного змісту.

Так, на думку позивача, здійснення перевезення контейнеровозом повинно бути підставою для скасування постанови, адже відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху максимально допустима для контейнеровозів фактична маса - 44 тони, а не 40 тон.

Разом з тим, наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" дано визначення н/причеп -контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Відповідно до п. 17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Наказу №363).

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2022 у справі № 547/1025/21.

В справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортними засобами, які належать позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнерах, згідно з їх призначенням. Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Звертає увагу суду на те, що відповідно до наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної, вантаж, який перевозився в транспортному засобі - пшениця, завантаження здійснено насипом.

Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т. З огляду на зазначене, позивачем фактично визнано факт перевищення вагових параметрів.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 29.01.2020 у справі № 814/1460/16. Разом із тим, відповідно до п.17.9 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Таким чином позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні, вищезазначених норм, а тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 29.01.2020 р. у справі №814/1460/16 (пп. 61-68 Постанови). Миколаївським окружним адміністративним судом в Постанові від 23.12.2020 р. № 400/4646/20.

Крім того, відповідно до постанови КМУ від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» передбачено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвам про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, постанова від 22.12.2022 серії АА № 00003024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами) Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю ( а.с. 87-88 ).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті Ситниченко О.В., яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Заслухавши сторони, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 22 грудня 2022 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М. винесена постанова серії АА № 00003024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 , якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., та згідно із ст. 308 КУпАП в разі несплати - 17 000 грн.

З постанови вбачається, що 28.10.2022 о 18 год. 09 хв., за адресою: М-05, км 36+303 Київ- Одеса, зафіксовано транспортний засіб: MAN TGX 26. 480 днз: НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси ТЗ на 7,3 % (2,954 тон) при дозволеній максимальній масі 40 тон (а. с. 8).

Вказане правопорушення зафіксовано за допомогою приладу WIM 5.5, номер свідоцтва про повірку технічного засобу №35-02/5714.5715. 5716. №5717 до 30 вересня 2022.

Позивач зауважує, що перевантаження зафіксовано 28.10.2022 о 18 год. 09 хв., отже перевірку технічний засіб за допомогою якого була проведена фіксація правопорушення не проходив вже як 28 днів на день фіксації правопорушення, що дає підстави вважати про недостовірність його показань та відповідно винесення на підставі таких показників оскаржуваної постанови.

Також судом встановлено, що транспортний засіб марки MAN TGX 26.480 д.н.з НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сідловий тягач), рухався у зв`язці з напівпричепом марки Wielton д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ є спеціалізований напівпричіп (контейнеровоз), належать ОСОБА_1 відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а. с. 14-15).

Позивач зазначає, що всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові не міститься наступна інформація: не зазначена смуга руху, напрямок руху, тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування всіх необхідних критеріїв при встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. Фото докази фіксації події містять лише фото т/з MAN TGX 26, 480 д.н.з НОМЕР_1 на частині дороги на якій відбувається зважування лише передньою віссю (відсутня будь-яка дорожня розмітка і відповідно немає доказів які доводять повного зважування т/з та під час проїзду та вказаних фото відсутня фіксація державних номерних знаків т/з, що позбавляє ідентифікувати т/з, без прив`язки до т/з MAN TGX 26. 480 д.н.з. НОМЕР_1 . Доказів того, що могло бути здійснено загальне перевантаження не зафіксовано в режимі фотозйомки та відсутні докази зважування. Позивач, як перевізник стверджує про відсутність жодних перевищень вагових норм при перевезенні вантажу, оскільки перевезення здійснювались з суворим дотриманням вагових норм.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Аналізуючи вищенаведені норми, можливо дійти висновку, що у разі якщо автомобільне перевезення здійснюється із допомогою напівпричепа-контейнеровоза (про що повинно бути вказано у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу) загальна фактична маса не повинна перевищувати 44 880 кг (44 т контейнеровоз + 2%).

Суд враховує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки MAN TGX 26. 480 днз НОМЕР_1 (спеціальний вантажний сідловий тягач), рух якого здійснювався у зв`язці з контейнеровозом марки Wielton НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_4 є спеціалізований напівпричіп (контейнеровоз), а відтак, враховуючи положення п.22.5 ПДР, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогими дозволяється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою до 44 т включно (+ величина похибки), зокрема навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що у контексті спірних відносин, навантаження на строєні осі вищевказаного транспортного засобу (напівпричіп - контейнеровоз) при перевезенні вантажу 28.10.2022 року не перевищувало зазначені у пункті 22.5 ПДР нормативні параметри, а тому висновок відповідача про їх перевищення є необгрунтований.

Так, відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч. 2 ст.132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512 (далі Інструкція).

Відповідно до Додатку 1 вказаної Інструкції «Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України» повинна містити відомості про: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Однак, з оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00003024 від 22.12.2022 встановлено, що вона не відповідає вищевказаним вимогам додатка 1 до Інструкції № 512, оскільки не містить відомостей про марку, моделі, державного номерного знаку, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу - напівпричіпу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної шинності (кількості коліс) на вісі.

Зазначені недоліки позбавляють можливості надати повну та об`єктивну оцінку наведеним в постанові даним щодо перевищення нормативних параметрів навантаження на строєні осі транспортного засобу, і, відповідно, перевірити факт наявності адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandy. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України, серії АА №00003024 від 22.12.2022 не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції.

Так, оскаржувана постанова містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Проаналізувавши надані позивачем матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для скасування зазначеної вище постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 536,80 грн. (а. с. 26).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00003024 від 22.12.2022, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2023.

Суддя