Справа № 400/2065/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 р. № 400/2065/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за участю секретаря судового засідання Задніпрянець М.Б., представника позивача Гриненко Т.В. у відкритому судовому засіданні за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу

за позовом:Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс", вул. Андреєва-Палагнюка, 17, м. Миколаїв, 54020,

до відповідача:Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54030,

третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017,

про:визнання протиправними та скасування постанов від 02.03.2023, 06.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (далі Підприємство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом (арк. 29-31), що містив вимоги: «визнати протиправними та скасувати винесені головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буділовською Оленою Олександрівною у виконавчому провадженні № 71174437 постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 274 334,45 грн. від 02.03.2023 року та 06.03.2023 року».

Відповідачем у позові Підприємство вказало Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ або відповідач).

Ухвалою від 20.03.2023 суд відкрив провадження у справі; залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, стягувача у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі Товариство або третя особа); призначив судове засідання на 28.03.2023; встановив відповідачу строк для подання відзиву та копій матеріалів виконавчого провадження; встановив третій особі строк для подання пояснень.

Ухвалою від 23.03.2023 (арк. 73-76) суд частково задовольнив заяву Підприємства про забезпечення позову (арк. 46-49).

Ухвалою від 27.03.2023 (ар. 105-106) суд повернув без розгляду заяву позивача від 23.03.2023 про прийняття позовної заяви у новій редакції (арк. 85-94).

Про дату, час і місце судового розгляду учасники справи були повідомлені належним чином.

Відповідач і третя особа заявили про розгляд справи за відсутності їхніх представників.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримала.

Згідно з викладеним у позові, Підприємство виконало рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що виключає стягнення виконавчого збору.

Відділ у відзиві (арк. 109-115) позовні вимоги заперечив і зазначив, що державний виконавець діяв згідно з нормами Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404).

Товариство у поясненнях (арк. 154-155) заперечило доводи Підприємства про те, що виконанню рішення перешкоджала зміна платіжних реквізитів.

Як встановлено судом, 04.01.2023 набрало законної сили рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.11.2022 у справі № 915/69/22, яким, зокрема, з Підприємства на користь Товариства було стягнуто 2 743 444, 50 грн безпідставно набутих коштів.

20.01.2023 Господарський суд Миколаївської області видав відповідний наказ (далі Наказ, арк. 125).

01.03.2023 до Відділу надійшла заява Товариства (від 28.02.2023 № 03/15-385) про відкриття виконавчого провадження з виконання Наказу (арк. 124).

02.03.2023 головний державний виконавець Відділу Буділовська О.О. винесла постанови ВП № 71174437:

про відкриття виконавчого провадження (арк. 129-130);

про стягнення виконавчого збору в сумі 274 344,45 грн (арк. 135).

02.03.2023 Підприємство платіжним дорученням № 388 (арк. 10) перерахувало Товариству суму 2 743 444,50 грн. Реквізити отримувача у платіжному дорученні збігаються з платіжними реквізитами, що містяться у Наказі.

03.03.2023 до Відділу надійшла заява Товариства (від 03.03.2023 № 03/15-417) про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 39 Закону № 1404 (арк. 136). У цій заяві Товариство зазначило, що «… станом на 02.03.2023 року за … виконавчим документом заборгованість сплачена боржником в повному обсязі …».

06.03.2023 головний державний виконавець Відділу Буділовська О.О. винесла постанови ВП № 71174437:

про закінчення виконавчого провадження (арк. 138-139);

про стягнення виконавчого збору в сумі 274 344,45 грн (арк. 145).

Підставою для закінчення виконавчого провадження вказаний пункт 9 частини першої статті 39 Закону № 1404 (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору статті 27, 40 Закону № 1404.

Законність постанов ВП № 71174437 від 02.03.2023 та від 06.03.2023 про стягнення виконавчого збору є предметом розгляду у цій справі.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 26 Закону № 1404, початком примусового виконання рішення є винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому суд відхилив довід позивача про те, що примусове виконання судового рішення не розпочиналося.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом першим частини четвертої статті 27 Закону № 1404, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Постанову ВП № 71174437 від 02.03.2023 про стягнення виконавчого збору головний державний виконавець Відділу винесла у повній відповідності до вказаних норм, тому позовні вимоги про визнання цієї постанови протиправною та про її скасування є безпідставними.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, після закінчення виконавчого провадження виконавчий збір, якщо його е стягнуто, стягується саме за постановою, що винесена після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, в даному випадку за постановою від 06.03.2023.

У частині дев`ятій статті 27 Закону № 1404 вказано, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначив позивач, у державного виконавця не було підстав для винесення 06.03.2023 постанови ВП № 71174437 про стягнення виконавчого збору, оскільки кошти були перераховані стягувачу (третій особі) у першій половині дня 02.03.2023 (час вказаний у платіжному дорученні), а постанову було винесено у другій половині, підтвердженням чого є час надіслання на електронну адресу позивача копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 71174437.

Ухвалою про відкриття провадження у справі суд зобов`язав Відділ надати (за наявності) інформацію про час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У відзиві Відділ зазначив, що така інформація відсутня, час винесення не є обов`язковим реквізитом постанови.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На думку суду, наявні у справі докази не доводять неправомірності постанов про стягнення виконавчого збору.

Належні, допустимі та достовірні докази того, що відкриття виконавчого провадження відбулося після перерахування коштів, відсутні. Час направлення позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження не є часом її винесення.

За таких обставин, твердження позивача про те, що виконання відбулося до відкриття виконавчого провадження, є лише припущенням.

Частиною третьою статті 11 Закону № 1404 встановлено, що строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

З урахуванням цього суд погоджується з доводами Відділу про те, що частина дев`ята статті 27 Закону № 1404 застосовується у тому випадку, якщо рішення було виконано у день, що передує дню винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору) покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна