Справа № 480/6260/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 р.Справа № 480/6260/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-східного офісу Держаудитслужби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2021, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 23.11.21 року по справі № 480/6260/21

за позовом Служби автомобільних доріг у Сумській області

до Північно-східного офісу Держаудитслужби

про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у Сумській області ( далі - позивач ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби ( далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-02- 08-006105-b від 30.06.2021 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що висновок відповідача у результаті проведення моніторингу закупівлі № UА-2021-02-08-006105-b «ГБН Г.1 -218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т-19-01 Суми - Миропілля - Осоївка - /Р-45/ на ділянках км 5+562 - км 28+152 (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)» є незаконним, оскільки рішення про проведення моніторингу закупівлі прийнято неправомірно, за його результатами складено оскаржуваний висновок, яким зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема шляхом недопущення в майбутньому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень. У мотивувальній частині висновку зазначено, про встановлення порушення положень пункту 11 частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», яке допущено позивачем як замовником при складанні тендерної документації в частині визначення строку дії тендерної пропозиції. Позивач вважає, що такі висновки є безпідставними, оскільки в даній процедурі закупівлі кінцевим строком подання тендерних пропозицій визначалося 02.04.2021 року, а розкриття тендерної пропозиції учасника-переможця за результатами аукціону відбулося 21.04.2021 року, тобто встановлений позивачем строк дії тендерних пропозицій становить більше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій, що відповідає вимогам пункту 11 частини 2 статті 22 Закону. Крім того, позивач зазначає, що в оскаржуваному Висновку не зазначається, яким чином необхідно виконати зобов`язання з усунення виявлених моніторингом порушення, яке завідомо неможливо виконати у зв`язку із завершенням процедури закупівлі, так само як і не конкретизується спосіб підтвердження майбутнього недопущення порушень Закону, яке необхідно Позивачеві надати протягом 5 робочих днів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-02-08-006105-b від 30.06.2021 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити постанову, якою рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідачем було складено оскаржуваний висновок на підставі вимог законодавства. Вказує, що таке зобов`язання, як здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом недопущення в майбутньому взагалі ніяким чином не можуть порушувати права позивача та не тягнуть ніяких санкцій, передбачених нормами законодавства України. Жодні санкції до позивача з боку відповідача не застосовано, а тому задоволення позову, не відновить права позивача. Зазначив, що замовник у пункті 4 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації установив, що тендерні пропозиції вважаються дійсними протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій, чим порушив вимоги пункту 11 частини другої статті 22 Закону. Вказує, що у відповідача наявні повноваження на здійснення моніторингів закупівель за межами Харківської області, що підтверджується дорученням Державної аудиторської служби України з додатками від 07.06.2021 № 003100-18/7042-2021. Виконуючи доручення Державної аудиторської служби України, відповідач, здійснивши попередній аналіз інформації, оприлюдненої в електронній системі закупівель, самостійно виявив ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель за номером UA-2021-02-23-002653-C та розпочав моніторинг закупівлі, що в повній мірі відповідає вимогам законодавства.

Позивач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.02.2021 року на електронному майданчику Prozorro позивачем опубліковано оголошення про проведення публічної закупівлі «ГБН Г.1-218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т-19-01 Суми - Миропілля - Осоївка - /Р-45/ на ділянках км 5+562 - км 28+152 (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)» (закупівля № UA-2021-02- 08-006105-b) з очікуваною вартістю предмета закупівлі 381 680 000,00 UAH (а.с. 13-16).

21.04.2021 року, в результаті проведення аукціону, переможцем процедури закупівлі стало ТОВ «Автомагістраль-Південь» як учасник, який запропонував найбільш економічно вигідну пропозицію.

21.04.2021 року позивач оприлюднив повідомлення про намір укласти договір із ТОВ «Автомагістраль- Південь».

11.05.2021 року між Службою автомобільних доріг у Сумській області та ТОВ «Автомагістраль- Південь» укладено Договір підряду № 9С-2021 (оприлюднено інформацію 12.05.2021 року).

Відповідно до наказу від 10.06.2021 року № 255 «Про початок моніторингу закупівель» Північно-східним офісом Держаудитслужби проведено моніторинг закупівлі № UА-2021-02- 08-006105-b від 30.06.2021 року «ГБН Г. 1 -218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т-19-01 Суми - Миропілля - Осоївка - /Р-45/ на ділянках км 5+562 - км 28+152 (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)».

За результатами вказаного моніторингу 30.06.2021 року складено Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-02-08- 006105-b (далі - Висновок) та зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом недопущення в майбутньому та протягом п`яти робота днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень (а.с. 21-23).

В п.1 розділу ІІ Висновку зазначено: за результатом моніторингу питання відповідності тендерної документації вимогам Закону встановлено порушення пункту 11 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: у тендерній документації зазначаються відомості, зокрема, про строк дії тендерної пропозиції, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними, але не менше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій. Водночас Замовник у пункті 4 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації установив, що тендерні пропозиції вважаються дійсними протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій, чим порушив вимоги пункту 11 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі».

Не погодившись із вказаним висновком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновок відповідача про порушення позивачем п.11 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" при складенні тендерної документації є безпідставним.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закону України «Про публічні закупівлі».

Приписами частини першої статті 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Положеннями частини першої зазначеної статті Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (частина шоста статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» у висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;

2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Предметом оскарження у цій справі є висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-02- 08-006105-b від 30.06.2021 року з предметом закупівлі «ГБН Г. 1 -218-182:2011 Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Т-19-01 Суми - Миропілля - Осоївка - /Р-45/ на ділянках км 5+562 - км 28+152 (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)», яким встановлено порушення вимог п. 11 ч.2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині зазначення відомостей про строк дії тендерної пропозиції, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними.

У констатуючій частині Висновку зазначено, що у тендерній документації Замовник у пункті 4 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації установив, що тендерні пропозиції вважаються дійсними протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником разом з оголошенням про проведення конкурентних процедур закупівель в електронній системі закупівель для загального доступу шляхом заповнення полів в електронній системі закупівель. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав.

Пунктом 11 ч.2 ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що у тендерній документації, зокрема, зазначаються такі відомості: строк дії тендерної пропозиції, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними, але не менше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій.

Тобто, приписами пункту 11 частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» визначається необхідність зазначення у тендерній документації проміжку часу, протягом якого має забезпечуватися дійсність тендерних пропозицій учасників, і який за визначенням законодавця повинен становити не менше ніж 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій.

Судовим розглядом встановлено, що у розділі 4 «Строк, протягом якого тендерні пропозиції є дійсними» Інструкції з підготовки тендерної пропозиції позивач зазначив, що тендерні пропозиції вважаються дійсними протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій (а.с. 28).

Кінцевим строком подання тендерних пропозицій визначалося 02.04.2021 року, а розкриття тендерної пропозиції учасника-переможця за результатами аукціону відбулося 21.04.2021 року.

Таким чином, встановлений у тендерній документації позивача строк дії тендерних пропозицій становить більше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій (а саме 109 днів), що відповідає вимогам пункту 11 частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім того, Законом не визначається обов`язку для Замовників здійснювати формулювання положень тендерної документації щодо строку дії тендерних пропозицій дослівно з положеннями пункту 11 частини 2 статті 22 Закону, адже його суттю являється саме дотримання мінімально визначеного строку - 90 днів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність висновку відповідача про порушення позивачем вимог пункту 11 частини 2 статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» при складенні тендерної документації.

Також, згідно з вказаним висновком, відповідач, керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», зобов`язав Службу автомобільних доріг у Сумській області здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема шляхом недопущення в майбутньому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Отже, вказані норми визначають завдання органів державного фінансового контролю і спосіб здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері закупівель і жодним чином не визначають повноважень таких органів зобов`язувати замовників вживати будь-які заходи та в який спосіб.

Крім того, висновки відповідача, будучи обов`язковими для виконання, містять вказівку здійснити заходи щодо «недопущення виявлених порушень в подальшому» та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку, оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, «що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень».

Як правомірно враховано судом першої інстанції, відповідач у висновку робить припущення щодо допущення з боку позивача в майбутньому порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі", при цьому, встановлюючи 5-тиденний строк з дня оприлюднення висновку, зобов`язує оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень, що робить фактично неможливим його виконання.

Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретних дій, яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень.

Спонукання позивача самостійно визначити на підставі суперечливих норм Закону та підзаконних нормативних актів, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства, тому висновок не відповідає змісту зобов`язального документа, як акту індивідуальної дії.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.12.2019 у справі №160/9513/18, в якій Суд також вказав, що зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить як про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто, наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Також Верховний Суд у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №160/5735/19, від 11 червня 2020 року у справі №160/6502/19, від 21 січня 2021 року у справі №400/4458/19, від 28 січня 2021 року №160/12925/19, від 13 травня 2021 року №160/13090/19, від 26 травня 2022 року у справі №480/496/19, від 26 січня 2023 року у справі № 160/3289/21, де вирішувався спір у подібних правовідносинах, підтримав зазначену вище правову позицію про те, що спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, у свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.

Таким чином, Верховний Суд у своїй практиці неодноразово констатував, що зазначення Держаудитслужбою у висновку про необхідність "усунути порушення законодавства в сфері публічних закупівель" без конкретизації яких саме заходів має вжити замовник та без визначення способу усунення виявлених під час моніторингу порушень свідчить про його нечіткість та невизначеність, що є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.

У зв`язку з цим, зокрема, у постанові від 13 травня 2021 року №160/13090/19 Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що невідповідність спірного висновку відповідача як акта індивідуальної дії критеріям обґрунтованості та вмотивованості є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку територіального органу Держаудитслужби України про результати моніторингу закупівлі.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення 1) державного фінансового аудиту, 2) інспектування, 3) перевірки закупівель та 4) моніторингу закупівлі.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначається, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Тобто, моніторинг закупівлі являється однією з форм контролю, який виконується органами державного фінансового контролю та передбачений Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» також передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

У свою чергу, частинами 6, 8 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Відповідно до ч. 9 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», у разі підтвердження органом державного фінансового контролю факту усунення замовником порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, про що цей орган зазначає в електронній системі закупівель протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення замовником відповідної інформації в електронній системі закупівель, службова (посадова) особа замовника та/або уповноважена особа замовника не притягається до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері закупівель з порушень, що були усунуті замовником відповідно до висновку.

Також частиною 10 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено право замовника, у разі незгоди з інформацією, викладеною у висновку, оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Згідно з ч.11 ст.8 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», якщо замовник не усунув визначене у висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного у частині десятій цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Виходячи із аналізу зазначених норм законодавства, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимоги органу державного фінансового контролю викладені у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, є обов`язковими для замовника і лише у разі підтвердження органом державного фінансового контролю факту усунення замовником порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, службова (посадова) особа замовника та/або уповноважена особа замовника не притягається до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері закупівель.

Таким чином, зазначений висновок створює для позивача правові наслідки, впливає на права та обов`язки. Крім того, законодавством визначено право замовника у разі незгоди з інформацією, викладеною у висновку, оскаржити такий висновок до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-02- 08-006105-b від 30.06.2021 року не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а, отже, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Приписами ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-східного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 по справі № 480/6260/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 29.03.2023 року