Справа № 200/85/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року справа №200/85/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання Усенко Т.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі № 200/85/23 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду 03.11.2022 року з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення йому відсоткового значення розміру його пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії відповідно до ст. 63 Закону України Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року позовну заяву - залишено без руху; надано строк протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали для усунення недоліків, а саме:

- до позовної заяви додати докази, що підтверджують те, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування позивача є адреса, що зазначена у позові, а в разі відсутності таких - в позовній заяві зазначити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування позивача. Докази таким обставинам додати до позовної заяви;

- до позовної заяви додати копію РНОКПП позивача;

- до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом та докази поважності причин його пропуску.

В ухвалі Донецького окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху також звернуто увагу позивача на те, що:

- копії всіх документів, що подаються до суду, мають бути подані відповідно до кількості учасників справи та скріплені власноручним підписом позивача (його представника) або засвідчені у встановленому порядку;

- якщо документи подаються до суду в електронній формі, то до поданих до суду документів слід додати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або докази надсилання таких документів до електронних кабінетів інших учасників справи.

Позивач отримав копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху 11 січня 2023 року, що підтверджується повідомленням про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи (довідкою про доставку електронного листа), де відображено наступне: «документ доставлено до електронного кабінету: 11.01.23 13:44» (а.с. 18).

Від позивача 21.01.2023 року надійшла заява про усунення недоліків, в якій останній просив поновити строк звернення до суду, в обґрунтування якої зазначив, що за нормами ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Також посилався на постанову Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі № 646/6250/17, в якій суд зазначив, що з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) в системному зв`язку з положенням ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом (а.с. 20-26).

Ухвалою суду першої інстанції від 25.01.2023 року позовну заяву повернуто заявнику згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів посилався на ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися не пізніше квітня 2018 року при перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ.

Позивач звернувся до суду з позовом 03.11.2022 року про перерахунок з 1 січня 2018 року пенсії, тобто з грубим порушенням строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Верховний Суд у п. 43 постанови від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 про перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії, тобто, у категорії подібних адміністративних справ щодо обчислення, призначення, перерахунку соціальних виплат, сформулював висновок щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України, про те, що:

«для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів».

Суд зазначає, що пенсія є періодичним платежем, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатися під час отримання такої виплати у розмірі, з яким він не погоджується, та реалізувати право на звернення до суду щодо оспорювання періодичного платежу у 2018 році.

Також слід зазначити, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а про те, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, та висновків про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18).

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 30 червня 2021 року у справі № 420/940/21.

Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, що була висловлена колись, є неприйнятними через те, що суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду. А в останній правовій позиції Верховний Суд відступив від своєї попередньої правової позиції.

Посилання позивача на положення ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, - є неприйнятними, оскільки в них йдеться про нараховані суми пенсії. Позивач же в даній справі оскаржує неправомірність, на його думку, дій відповідача щодо обчислення пенсії, що призвело до її виплати в меншому розмірі. Тобто, на відміну від положень ч. 2 ст. 46 цього Закону, в позові мова йдеться про ненараховані суми пенсії.

Апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позивачем не наведені обставини, що унеможливили звернення до суду з позовом у встановлений процесуальний строк.

Враховуючи тривалість строку, який пропущено, поведінку позивача, яка передувала зверненню до суду з даним позовом, та враховуючи, що позивач протягом вказаного періоду отримував пенсію, хоча і в меншому розмірі, а отже мав дізнатись про порушення своїх прав, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання неповажними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Частиною 2 статті 123 КАС України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про повернення позову.

Апеляційний суд не надає правову оцінку іншим недоліками позову, які не усунуто позивачем (недодання доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або докази надсилання таких документів до електронних кабінетів інших учасників справи), оскільки позовну заяву повернуто судом першої інстанції на підставі ч. 2 статті 123 КАС України, тому інші недоліки не впливають на прийняття рішення про повернення позову у зв`язку з пропуском строку звернення з позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 240, 241, 250, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі № 200/85/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 29 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв