Справа № 400/2035/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/2035/22
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурії О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року по справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С., Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
В лютому 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С., Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67232180 від 13.01.2022 року з примусового виконання виконавчого листа №400/3239/21 виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 11.10.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що застосування спірною постановою до позивача штрафу за невиконання рішення суду у справі №400/3239/21 є безпідставним, оскільки рішення суду у цій справі було виконано позивачем ще до відкриття виконавчого провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, колегія суддів прийшла до наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи полягають в наступному.

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до адміністративного суду з вимогами зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити йому грошову компенсацію не отримане речове майно у сумі 54065,92 грн..

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року у справі №400/3239/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково наступним чином: зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно.

11.01.2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №400/3239/21 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно.

22.10.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження №67232180 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно.

09.11.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подано заяву про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду у справі №400/3239/21, де повідомлено, що 07.05.2021 року ще до винесення рішення у справі боржником нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн..

До заяви додано довідку від 15.02.2021 року №2 про вартість речового майна, що належить до видачі та відомість розподілу виплат від 07.05.2021 року про перерахування на банківську картку стягувача.

13.01.2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), винесена постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67232180 на боржника - ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави, в розмірі 5100 гривень за невиконання судового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова відповідача про застосування штрафу до позивача є протиправною, оскільки сплата боржником 07.05.2021 року на користь позивача 4376,36 грн. є фактичним виконання судового рішення у справі №400/3239/21.

Обґрунтовуючи такий висновок, суд першої інстанції зазначив, що рішенням суду у справі №400/3239/21 не визначено конкретної суми компенсації, яку повинен був нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості грошову компенсацію за не отримане речове майно. Тому надані ІНФОРМАЦІЯ_2 докази нарахування та сплати на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 4376,36 грн. підтверджують належне виконання рішення суду у справі №400/3239/21.

Не погоджуючись з таким висновком суду першої інстанції, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3239/21 від 31.08.2021 року встановлено, що на день виключення ОСОБА_1 11.05.2021 року зі списків особового складу йому не була виплачена грошова компенсація за не отримане речове майно, а тому надане ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердження нарахування та сплати на користь ОСОБА_1 07.05.2021 року суми у розмірі 4376,36 грн. не може бути доказом виконання рішення суду у справі №400/3239/21.

Апелянт також посилається на незалучення його судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи, що на думку апелянта є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а також на неврахування судом першої інстанції відзиву на позов старшого державного виконавця ОСОБА_2 із додатками, який було сформовано в системі «Електронний суд» 29.06.2022 року.

Правовою основою для винесення спірної постанови є наступні положення Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як слідує зі змісту спірної постанови, державний виконавиць дав оцінку наданій боржником (позивачем) 09.11.2021 року заяві про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду у справі №400/3239/21 із доказами нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 07.05.2021 року грошової компенсації за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн., зазначивши, що ці документи не містять підтвердження нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3239/21 від 31.08.2021 року.

Отже, для правильного вирішення даного спору суду необхідно встановити, чи може вважатися виплата позивачем на користь ОСОБА_1 07.05.2021 року грошової компенсації за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн. доказом виконання рішення суду у справі №400/3239/21.

Суд першої інстанції вірно виходив із того, що у рішенні суду від 31.08.2021 року у справі №400/3239/21 не визначено конкретної суми грошової компенсації за не отримане речове майно, а зазначено, що визначення розміру такої компенсації є повноваженням відповідача, в зв`язку із чим судом на ІНФОРМАЦІЯ_2 покладено обов`язок провести нарахування та виплату такої компенсації, як це вважає правильним сам боржник, і у такому разі, правильність нарахування та виплати компенсації цілком залежить від сумлінності та доброчесності боржника.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції, оскільки аналіз змісту рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3239/21 від 31.08.2021 року свідчить про те, що предметом доведення у цій справі було лише право ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно, а не її розмір, оскільки факту нарахування та виплати ОСОБА_1 такої компенсації не встановлено.

При цьому, докази нарахування та виплати ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 07.05.2021 року грошової компенсації за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн. не були предметом оцінки у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3239/21 від 31.08.2021 року, і посилання на існування таких доказів, як і на сам факт такої виплати, у зазначеному рішенні відсутні, незважаючи на те, що такі докази мають відношення до предмету спору і вже існували на час прийняття рішення суду у справі №400/3239/21.

В рамках даної справи колегія суддів не може встановлювати причини, за яких надані ІНФОРМАЦІЯ_2 докази нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 07.05.2021 року грошової компенсації за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн. не були предметом оцінки у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3239/21 від 31.08.2021 року.

Однак це не спростовує того, що ОСОБА_1 отримав від ІНФОРМАЦІЯ_1 суму грошової компенсації за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн., і цей факт ОСОБА_1 не заперечує.

Таким чином, факт нарахування та виплати ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 07.05.2021 року грошової компенсації за не отримане речове майно у сумі 4376,36 грн. свідчить про вчинення боржником дій, обов`язок по вчиненню яких був покладений на боржника рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/3239/21 від 31.08.2021 року.

Якщо ОСОБА_1 не погоджується із розміром такої компенсації, то дії ІНФОРМАЦІЯ_1 по нарахуванню та виплаті йому цієї компенсації в розмірі 4376,36 грн. можуть бути предметом окремого судового оскарження, в рамках якого суд повинен буде перевірити правильність здійсненого суб`єктом владних повноважень розрахунку такої компенсації.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що спірна постанова відповідача про застосування штрафу до позивача є протиправною, оскільки сплата боржником 07.05.2021 року на користь позивача 4376,36 грн. є фактичним виконання судового рішення у справі №400/3239/21.

Що стосується посилань апелянта на незалучення його судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи, а також на неврахування судом першої інстанції відзиву на позов старшого державного виконавця ОСОБА_2 із додатками, який було сформовано в системі «Електронний суд» 29.06.2022 року, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Наведені апелянтом обставини самі по собі не призвели до неправильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що в ході апеляційного провадження ОСОБА_1 був залучений до участі у справі як третя особа на підставі п.1 ч.1 ст.306 КАС України, однак сам лише факт незалучення ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи судом першої інстанції не є підставою для обов`язкового скасування рішення суду на підставі п.4 ч.3 ст.317 КАС України, оскільки суд першої інстанції не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 ..

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.