Справа № 602/870/22
Суддя: Холява Л. І.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/870/22
Провадження № 2-а/602/1/2023
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2023 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Холява Л.І.,

секретар - Домчук В.І.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕАР № 5699440 від 02 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕАР № 5699440 від 02 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510.00 грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5699440 від 02 серпня 2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 510.00 грн. штрафу за те, що він 02 серпня 2022 року по вул.Грушевського, 2 в м.Ланівці, Кременецького району, Тернопільської області, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію розмітки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, 02 серпня 2022 року постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5699440 була складена без його участі та її копія йому вручена не була, 07 жовтня 2022 року він отримав електронне повідомлення з фотовідображенням постанови на мобільний телефон.

Під час зупинки 02 серпня 2022 року працівник поліції проінформував його, що підставою для зупинення транспортного засобу було порушення ним ПДР, а саме, керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, а також в зв`язку з перетином суцільної лінії розмітки. Його твердження, що він не порушував правил користування ременем безпеки та прохання продемонструвати відео з зафіксованим даним порушенням, а також пояснення, про перетин лінії суцільної розмітки у зв`язку із об`їздом поодинокого транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, що не є порушенням ПДР, інспектором до уваги взяті не були.

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не було надано можливості скористатися правом на правову допомогу, що є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. а тому просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними. 02 серпня 2022 року позивач, керуючи транспортним засобом марки «RENAULT Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Грушевського, 2 в м.Ланівці, Кременецького району Тернопільської області, перетнув суцільну лінію розмітки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а також не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Вказані порушення правил дорожнього руху було виявлено працівником поліції та винесено стосовно позивача постанову серії ЕАР № 5699440 від 02 серпня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510.00 грн.

Поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було.

Ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Натомість, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, спрямовані на уникнення несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, не є беззаперечним доказом неправомірності дій інспектора.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Вважає дії працівника поліції правомірними, а постанову законною. Просить справу слухати у відсутності представника відповідача та в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5699440 від 02 серпня 2022 року, винесеної інспектором майором поліції Мосейко В.А. ВП №2 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, встановлено, що 02 серпня 2022 року о 15 год 50 хв.в м.Ланівці по вул.Грушевського, 2 Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 ПДР України а також перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, чим порушив п.п 34 ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510.00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст.245 КАС України.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності до п.1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, Горизонтальна розмітка має таке значення (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзні частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушень вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.3.в ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що в діях

ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн. відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а постанова про накладення стягнення серія ЕАР №5699440 від 02 серпня 2022 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП, винесена інспектором ГУНП в Тернопільській області у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні підстави для її скасування.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.247, 251, 258, 289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 132, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (мешканця: АДРЕСА_1 ,) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місце знаходження: 46001 м.Тернопіль вул.Валова,11, ідентифікаційний код юридичної особи 40108720) про скасування постанови серії ЕАР № 5699440 від 02 серпня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду, відповідно до ст.255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст.286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду (ст.297 КАС).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Лановецький районний суд Тернопільській області.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2023 року.

Суддя: Л. І. Холява