Справа № 140/6437/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6437/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» (далі - ТзОВ «Автодімсервіс») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2015 між ТзОВ «Автодімсервіс» як покупцем та компанією «Entertrade Sp.Z.o.o. - Sp.K.» як продавцем укладено контракт № 01/02/2015, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця автомобільні запчастини (надалі товар) за найменуванням, асортиментом (номенклатурою), ціною і в кількості, узгодженій сторонами, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити узгоджену сторонами ціну.

30.08.2022 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Луцьк» Волинської митниці для проведення митного оформлення партії товару (39 товарних позицій) торгівельної марки КАМОКА, яка поставлялася відповідно до умов контракту, укладеного 01.02.2015 між ТзОВ «Автодімсервіс» (покупець) та компанією «Entertrade Sp.Z.o.o. - Sp.K.» (продавець), уповноваженою особою Приватним підприємством «СІА-БРОК» (далі ПП «СІА-БРОК») подано митну декларацію (далі МД) типу ІМ40ДЕ № UA205140/2022/061068. Митна вартість товару була визначена за основним методом - за ціною договору (контракту), у розмірі 3220845,50 грн, до її складових включено вартість транспортування товару в сумі 11000,00 грн, інших витрат позивач не поніс та не додавав до фактурної вартості.

На підтвердження заявленої митної вартості разом з МД подано такі документи: контракт № 01/02/2015 від 01.02.2015; додаткові угоди до контракту № 4 від 15.12.2017, № 5 від 18.06.2020 та № 6 від 11.07.2022; рахунки-фактури (інвойс) № 2022/FVE/01/000079 від 17.08.2022, № 2022/FVE/01/000081 від 23.08.2022, №2022/FVE/01/000083 від 23.08.2022; товаротранспортна накладна (CMR) № 897681 від 18.08.2022; декларації про походження товару № 2022/FVE/01/000079 від 17.08.2022, №2022/FVE/01/000081 від 23.08.2022, №2022/FVE/01/000083 від 23.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 30.08.2022; договір перевезення вантажу № 1/06072022 від 06.07.2022; заявка на перевезення вантажу № 25/08/22 від 25.08.2022; експортна декларація країни відправлення товару № 22PL301010E1039831 від 30.08.2022. Вказані документи прийняті в базі даних митниці 31.08.2022, про що свідчать її електронні повідомлення, надіслані на адресу уповноваженої особи.

Проте, митний орган 01.09.2022 прийняв рішення № UA205140/2022/000141/2 про коригування митної вартості товару, яким відмовив у визнанні митної вартості товарів № 5, № 7, № 36, яка була заявлена у поданій МД, та визначив митну вартість цих товарів за резервним методом згідно із статтею 64 Митного кодексу України (далі МК України), на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, заявлену митну вартість решти товару (36 товарних позицій) відповідач визнав і не коригував.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів від 01.09.2022 № UA205140/2022/000141/2, зокрема, з тих мотивів, що: у відповідача не було підстав вимагати в уповноваженої особи додаткові документи для підтвердження митної вартості; сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованих товарів грунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях; рішення не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України; формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості; в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю, тоді як відповідач в оскаржуваному рішенні посилався на МД, де визначену митну вартість товару не за одиницю, а за кілограм; відповідач вибірково скоригував митну вартість товару (3 товарних позиції з 39), без наведення обґрунтування такого коригування, тим самим штучно створив умови для невизнання заявленої митної вартості.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205140/2022/000141/2 від 02.09.2022.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (т. 1 а. с. 201).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (т. 1 а. с. 206-217) представник відповідача Зозуля К.С. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення № UA205140/2022/000141/2 від 02.09.2022.

Вказує, що за МД № UA250140/2022/061068 від 31.08.2022 відбулося спрацювання системи АСАУР, що передбачало необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару. Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом та містять розбіжності, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. Оскільки позивачем не було подано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

Митну вартість товару було визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме на рівні: на товар № 5 6,15 дол.США/кг за МД № UA250140/2022/51277 від 15.07.2022; на товар № 7 7,01 дол.США/кг за МД № UA400040/2022/22086 від 07.07.2022; на товар № 36 4,22 дол.США/кг за МД № UA205140/2022/48917 від 05.07.2022.

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно з МД № UA250140/2022/062072 від 03.09.2022 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

В поданій до суду відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відзиву з підстав, наведених у позовній заяві (т. 3 а. с. 1).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2022 декларант ПП «СІА-БРОК» в інтересах ТзОВ «Автодімсервіс» подав до митного поста «Луцьк» Волинської митниці МД № UA205140/2022/061068 з метою митного оформлення партії товару (39 товарних позицій) торгівельної марки КОМОКА, придбаних у компанії «Entertrade Sp.Z.о.о. Sp.K.» (м. Варшава, РП), за якою задекларовано ввезення товариством, зокрема, таких товарів: № 5 «запасні частини для легкових автомобілів: амортизатори підвіски та частини систем підвіски», № 7 «запасні частини для легкових і вантажних автомобілів: частини підвіски», №36 «запасні частини для легкових автомобілів: частини дискових гальм» (т. 1 а. с. 23-43). Митна вартість товару згідно з графами 12, 43 зазначеної МД була визначена за першим (основним) методом та становила 3220845,50 грн.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунки - фактури (інвойси) № 2022/FVE/01/000079 від 17.08.2022, № 2022/FVE/01/000081 від 23.08.2022, № 2022/FVE/01/000083 від 23.08.2022; автотранспортна накладна № 897681 від 30.08.2022; копія митної декларації країни відправлення № 22PL301010E1039831 від 30.08.2022; декларації про походження товару від 17.08.2022 № 2022/FVE/01/000079, від 23.08.2022 № 2022/FVE/01/000081, № 2022/FVE/01/000083; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01/02/2015 від 01.02.2015 та додаткові угоди до контракту № 4 від 15.12.2017, № 5 від 18.06.2020 та № 6 від 11.07.2022; договір про надання послуг митного брокера від 25.05.2012 № 75; договір (контракт) про перевезення № 1/06072022 від 06.07.2022; договір (контракт) про перевезення (заявка) №25/08/22 від 25.08.2022; документ що підтверджує вартість перевезення товару № 1 від 30.08.2022; (т. 1 а. с. 10-22, 44-70).

01.09.2022 посадова особа митниці направила декларанту електронне повідомлення, у якому зазначено, що документи, які подані декларантом до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

- згідно з пунктом 1.3 контракту від 01.02.2015 № 01/02/2015 передача товару відбувається з різних складів продавця, назва складу вказується в товаро-супровідних документах і інвойсах. Відповідно до CMR від 30.08.2022 № 897681 відправником товару є POL-CEL Sp.z.o.o, проте інформації про даного відправника продавцем не зазначено в товаро-супровідних документах і в інвойсі;

- поданий прайс-лист не містить умов поставки і часового періоду, протягом якого такий прас-лист діє;

- відповідно до пункту 3.5 контракту продавець забезпечує кожну партію товару необхідними товаро-супровідними документами, в т.ч. сертифікатом якості та свідоцтвом відповідності, які не подано до митного оформлення;

- згідно з пунктом 4.1 контракту покупець оплачує 100% від вартості виставленого інвойсу. Відповідно до пункту 4.2 контракту оплата здійснюється платіжним дорученням, виходячи із умов сказаних в інвойсах. Проте в інвойсах не зазначено даних щодо умов оплати за товар.

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно даних про відправника та оплати за оцінюваний товар.

Декларанту запропоновано надати на протязі 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно із статтею 53 МК України: виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); банківський платіжний документ, проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; сертифікат якості та свідоцтво відповідності на товар; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з порівняльним аналізом цін на оцінюваний товар на Європейському ринку (т. 1 а. с. 75).

02.09.2022 ТзОВ «Автодімсервіс» звернулося до митного поста «Луцьк» Волинської митниці із заявою про надання додаткових документів, у якій також просило у зв`язку із відсутністю інших документів, що підтверджують митну вартість партії товару, прийняти рішення по митній вартості товарів під брендом «Камока» без врахування 10-денного терміну (т. 1 а. с. 79).

02.09.2022 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2022/000141/2, відповідно до якого відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та митну вартість визначено (скориговано) за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні: на товар № 5 - 6,15 дол. США/кг за МД № UA250140/2022/51277 від 15.07.2022; на товар № 7 - 7,01 дол. США/кг за МД № UA400040/2022/22086 від 07.07.2022; на товар № 36 - 4,22 дол. США/кг за МД № UA205140/2022/48917 від 05.07.2022 (т. 1 а. с. 167-170).

Крім того, 02.09.2022 Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2022/019844 з таких причин: митна вартість товарів 5, 7, 36 не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку із відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України; прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2022/000141/2 від 02.09.2022 (т. 1 а. с. 171-172).

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД № UA205140/2022/062072 від 03.09.2022 (т. 1 а. с. 173-193).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній вище МД митну вартість товару, зокрема: рахунки-фактури (інвойси) № 2022/FVE/01/000079 від 17.08.2022, № 2022/FVE/01/000081 від 23.08.2022, № 2022/FVE/01/000083 від 23.08.2022 (т. 1 а. с. 44-60); прайс-листи (т. 1 а. с. 110-124); пакувальні листи № 2022/FVE/01/000079 від 17.08.2022, № 2022/FVE/01/000081 від 23.08.2022, № 2022/FVE/01/000083 від 23.08.2022 (т. 1 а. с. 127-142); експортну декларацію країни відправлення товару № 22PL301010E1039831 від 30.08.2022 (т. 1 а. с. 69-70); довідку про вартість перевезення вантажу (т. 1 а. с. 62).

Як вбачається із графи 33 оскаржуваного рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.09.2022 №UA205140/2022/000141/2, митну вартість товарів № 5, № 7, № 36, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнано у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:

- згідно з пунктом 1.3 контракту від 01.02.2015 № 01/02/2015 передача товару відбувається з різних складів продавця, назва складу вказується в товаро-супровідних документах і в інвойсі. Відповідно до CMR від 30.08.2022 № 897681 відправником товару є POL-CEL Sp.z.o.o, проте інформації про даного відправника продавцем не зазначено в товаро-супровідних документах і в інвойсі;

- поданий прайс-лист не містить умов поставки і часового періоду, протягом якого такий прас-лист діє;

- відповідно до пункту 3.5 контракту продавець забезпечує кожну партію товару необхідними товаро-супровідними документами, в т.ч. сертифікатом якості та свідоцтвом відповідності, які не подано до митного оформлення;

- згідно з пунктом 4.1 контракту покупець оплачує 100% від вартості виставленого інвойсу, відповідно до пункту 4.2 контракту оплата здійснюється платіжним дорученням, виходячи із умов, сказаних в інвойсах, проте в інвойсі не зазначено даних щодо умов оплати за товар (а. с. 170).

Суд враховує, що пунктом 4.2 контракту від 01.02.2015 № 01/02/2015 передбачено, що платежі по даному контракту здійснюються покупцем платіжними дорученнями, виходячи із умов, які вказані в рахунках-фактурах, наданих продавцем (т. 1 а. с. 12). В рахунках-фактурах (інвойсах) № 2022/FVE/01/000079 від 17.08.2022, № 2022/FVE/01/000081 від 23.08.2022, № 2022/FVE/01/000083 від 23.08.2022 щодо умов оплати за товар в графі «due date» (строк оплати) зазначено 17.08.2023 та 23.08.2023 (т. 1 а. с. 44, 49, 52), отже, на момент митного оформлення спірного товару строк оплати не завершився. Тобто, у вказаних вище інвойсах насправді зазначено строк оплати товару, як це передбачено пунктом 4.2 контракту від 01.02.2015 № 01/02/2015, товар було продано на умовах післяоплати, у зв`язку із чим суд відхиляє доводи митного органу про те, що в інвойсах відсутні відомості щодо умов оплати.

Крім того, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Так само відсутність у прайс-листах умов поставки товару та періоду їх дії не впливає на митну вартість товару з огляду на подання інших документів та не є підставою для коригування митної вартості товарів.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

На думку суду, в оскаржуваному рішенні Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.09.2022 № UA205140/2022/000141/2 відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що наведені у цьому рішенні розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номерів та дат МД (МД № UA250140/2022/51277 від 15.07.2022; МД № UA400040/2022/22086 від 07.07.2022; МД № UA205140/2022/48917 від 05.07.2022), на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд враховує, що відповідач також не обґрунтував вибіркове коригування митної вартості товарів по 3 товарних позиціях з 39, хоча митне оформлення вказаної партії товарів відповідно до МД № UA205140/2022/061068 здійснювалося на підставі одних і тих же документів, їх ввезення на митну територію України здійснювалося за однаковими умовами поставки та одним і тим же транспортним засобом.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в загальному розмірі 4716,24 грн, що був сплачений, з урахуванням ухвали від 07.10.2022 про залишення позовної заяви без руху (т. 1 а. с. 195), платіжними дорученнями від 29.09.2022 № 5956, від 18.10.2022 № 4587 (т. 1 а. с. 8, 198), та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України згідно із виписками (т. 1 а. с. 199-200).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02 вересня 2022 року № UA205140/2022/000141/2.

Стягнути з Волинської митниці (44350, Волинська область, с. Римачі, ідентифікаційний код ВП 43958385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» (43006, Волинська область, м. Луцьк, вул. Андрія Марцинюка, 35, ідентифікаційний код 37319981) судовий збір в розмірі 4716 гривень 24 копійки (чотири тисячі сімсот шістнадцять гривень двадцять чотири копійки).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх