Справа № 320/9964/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м.Київ № 320/9964/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд:

визнати протиправними та скасування розпорядження уповноваженої особи Головного управління ДПС у Київській області від 17.03.2021 № 68088 про анулювання ліцензії на право зберігання пального ТОВ "Дружні сходи" реєстраційний № 2000039;

виключити інформацію щодо анулювання з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем прийнято протиправне розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального, оскільки позивачем вчасно сплачено черговий платіж за ліцензію для продовження її дії.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого контролюючий орган зазначає, що позивачем отримано ліцензію на право зберігання пального на період з 06.02.2020 по 06.02.2025. У зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію дію ліцензії було призупинено на підставі відповідного розпорядження. Оскільки позивачем протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії не направлено заяву щодо внесення чергового платежу до ліцензії на право зберігання пального, відповідачем було анульовано дію вказаної ліцензії відповідним розпорядженням.

Відповідач вважає, що прийняте розпорядження відповідає чинному законодавству та не підлягає скасуванню, у зв`язку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також позивач направив на адресу суду відповідь на відзив, де вказує, що податковий орган у своєму відзиві на позовну заяву не спростував доводи наведенні у позовній заяві, а також проігнорував факт сплати чергового платежу 20.01.2021 (платіжне доручення від 20.01.2021 № 833). Позивач зазначає, що ним 20.01.2021, через електронний кабінет платника було направлено лист з копією платіжного доручення та з відміткою банку про сплату. Крім того, позивач звертає увагу, що розпорядження щодо призупинення дії ліцензії він не отримував.

Крім того, представник відповідача заявив клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає про те, що ч. 5 ст. 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, представник відповідача у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Дружні Сходи» є сільгоспвиробником, що здійснює свою господарську діяльність із застосуванням сільськогосподарської техніки.

Позивачем для належного обслуговування сільськогосподарської техніки, що використовується ним під час господарської діяльності та виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки отримало ліцензію на право зберігання пального, реєстраційний № 2000039, терміном дії з 06.02.2020 до 06.02.2025 на зберігання пального за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Миньківці, вул. Шкільна, 13-А.

20.01.2021 ТОВ «Дружні Сходи» було внесено черговий платіж за ліцензію № 2000039 для її продовження.

Також 20.01.2021 через електронний кабінет платника було направлено лист з копією платіжного доручення та з відміткою банку про сплату.

09.03.2021 товариством було направлено через програмне забезпечення «М.Е.Doc» до контролюючого органу заяву щодо ліцензії на право зберігання пального разом з платіжним дорученням на внесення чергового платежу (щорічна плата за ліцензію).

24.03.2021 на адресу позивача надійшов витяг з розпорядження від 17.03.2021 № 68088 щодо аналювання ліцензції на право зберігання пального ТОВ "Дружні сходи" реєстраційний № 2000039, яке прийнято у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензією протягом 30 днів від моменту призупинення ліцензії за розпорядженням від 08.02.2021 № 132.

Не погоджуючись з таким розпорядженням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регламентовано Податковим кодексом України (далі - ПК України), яким визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 61.1 ст. 61 ПК України).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481).

Відповідно до ч. 7, 10, 29, 49, 50, 51 ст.15 Закону № 481 встановлено річну плату за ліцензії на право зберігання пального у розмірі 780 гривень.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:

заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог ст. 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Згідно ч. 4 ст. 16 Закону № 481 контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Суд зазначає, що абз. 10 ч. 49 ст. 15 Закону № 481 передбачено анулювання ліцензії у випадку несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

В свою чергу, судом встановлено, що позивачем 20.01.2021 сплачено черговий платіж за ліцензію на право на право зберігання пального за період з 06.02.2020 по 03.02.2025, що підтверджується платіжним дорученням від 20.01.2020 № 833 та скріншотом електронного кабінету платника податків.

Однак, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не подано Головному правлінню ДПС у Київській області заяву щодо ліцензії на право зберігання пального після визначеного строку. Проте, суд не погоджується з доводами відповідача щодо застосування до позивача відповідальності за неподання вказаного платіжного доручення у вигляді анулювання ліцензії.

Крім того, контролюючим органом не було подано по суду докази направлення або отримання позивачем розпорядження про призупинення дії ліцензії № 2000039.

Так, відповідно до норм ст. 15 Закону № 481 дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Таким чином, з урахуванням того, що позивачем розпорядження від 08.02.2021 № 132 щодо призупинення дії його ліцензії, ним отримано не було, у контролюючого органу були відсутні підстави для прийняття спірного розпорядження від 17.03.2021 № 68088 щодо анулювання ліцензії № 2000039, яке прийнято у зв`язку з несплатою чергового платежу протягом 30 днів від моменту призупинення дії ліцензії.

Крім того, надаючи суду відзив на позовну заяву, зі змісту відзиву вбачається, що відповідач власне не заперечує факт сплати позивачем платежу в розмірі 780,00 грн за ліцензію на право зберігання пального, а наголошує на тому, що позивачем не було вчасно направлено заяву щодо внесення червоно платежу.

Оцінюючи наведені твердження Головного управління ДПС у Київській області області, як підставу для анулювання ліцензії позивачеві, суд зауважує, що наведені вище правові норми Закону № 481 пов`язують настання наслідків у вигляді зупинення дії ліцензії та її анулювання саме з несплатою відповідних платежів за ліцензію, а не за ненадання заяви про сплату платежу до контролюючого органу.

При цьому, дія ліцензії поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що 20.01.2021 позивачем було проведено оплату за ліцензію на право зберігання пального в розмірі 780,00 грн, водночас, ненадання заяви до контролюючого органу, як певний етап контролю сплати платежів, на переконання суду не може бути підставою для анулювання ліцензії, адже Закон № 481 пов`язує таке анулювання виключно з несплатою платежів та не передбачає відповідальності у вигляді анулювання ліцензії за ненадання заяви щодо такої сплати.

Тобто, враховуючи, що позивачем фактично було виконано обов`язок щодо сплати річного платежу в розмірі 780,00 грн, встановлений ст. 15 Закону № 481, у відповідача були відсутні підстави для анулювання товариству ліцензії на право зберігання пального на п. абзацу 3 ч. 49 ст. 15 Закону № 481 (у разі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії).

Суд вважає, що в розумінні основних засад податкового законодавства України, в тому числі і Закону № 481, під несплатою річної плати за ліцензію слід розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання (умисна або з необережності), яка полягає у нездійсненні ним дій (поведінці) із перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Водночас, позивачем відповідні дії було вчинено та сплачено обов`язковий річний платіж за ліцензію в розмірі 780,00 грн, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято протиправне розпорядження від 17.03.2021 № 68088, в частині анулювання ліцензії на право зберігання пального № № 2000039.

Щодо позовних вимог в частині виключення інформації щодо анулювання з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, суд зазначає таке.

В ході розгляду справи, відповідачем не заперечувалось внесення до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформації щодо анулювання ліцензій позивачу.

Так, Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 545 (далі - Порядок № 545).

Абзацом 2 п. 1 вказаного Порядку № 545 визначено, що Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Згідно із п.п. 2-3 Порядку № 545 Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до ст. 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

До Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться такі відомості:

для юридичних осіб - найменування та код згідно з ЄДРПОУ;

для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи та таких, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код згідно з ЄДРПОУ уповноваженої особи і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з п. 63.6 ст. 63 і п. 64.6 ст. 64 ПК України;

для фізичних осіб-підприємців - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті про право здійснювати платежі за серією (за наявності) та номером паспорта);

адреса місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (область, район, населений пункт, код згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ), вулиця, номер будинку/офісу);

дата видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Пунктами 6 - 7 Порядку № 45 встановлено, що підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до ст. 3 і 15 Закону № 481.

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що ефективним способом повного відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача виключити інформацію щодо анулювання ліцензії позивача № 2000039 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Суд враховує роз`яснення, що викладені у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій вираз у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії, Онер`їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах Лелас проти Хорватії, Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини, Беєлер проти Італії).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 4 540,00 грн (платіжні доручення від 23.07.2021 № 1058 та від 29.04.2021 № 945), суд вважає за необхідне стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 17.03.2021 № 68088, в частині анулювання ліцензії на право зберігання пального Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" реєстраційний № 2000039.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області () виключити інформацію щодо анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" () реєстраційний № 2000039 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні сходи" () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області () судовий збір у розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.