Справа № 120/2057/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 березня 2023 р. Справа № 120/2057/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про: визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1); Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за №91 від 01.02.2023 про відмову в перерахунку призначеної пенсії за віком, як державному службовцю, відповідно до Закону України "Про державну службу", на підставі довідок Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 27.01.2023 № 0200-0602-8/8304 та 27.01.2023 № 0200-0602-8/8278 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% від суми заробітної плати в редакції, чинній на момент призначення з урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу".

З метою скасування вказаного рішення та перерахунку призначеної пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 06.03.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов`язано його у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

17.03.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок від 27.01.2023 №0200-0602-8/8304, №0200-0602-8/8278, відповідно до Закону № 889-Ш.

Крім того, представник відповідача 2 вважає, що вимоги позивача зобов`язального характеру є такими, які не підлягають до задоволення з огляду на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

21.03.2023 на адресу суду відповідачем 1 надано матеріали пенсійної справи.

23.03.2023 відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву із запереченнями щодо позовних вимог. Вказано, що умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (далі-Закон № 3723-ХІІ). Положення частини першої статті 37-1 зазначеного закону у редакції, чинній до 01.05.2015, передбачали, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 набрав чинності закон України від 28.12.2014 № 76-VII Про внесення змін на визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (далі закон № 76- VII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі-Постанова № 1013) внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі постанова №865),якими вилучено п. 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України та внесено зміни до п. 5 постановами в частині надання довідок про заробітну плату. Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців Постанова № 1013 не містить.

З огляду на вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області було прийнято рішення №91 від 01.02.2023 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії, оскільки раніше призначені пенсії перераховуються лише за нормами Закону №1058.

Також відповідач вказує на власні дискреційні повноваження і виключну компетенцію Пенсійного фонду України (дискреційні повноваження), тому, на його думку, суд не може втручатися та вирішувати питання, які належать до функцій та компетенції останнього.

В своїх доводах відповідач покликається на позицію Верховного Суду, який у своїй постанові від 15.12.2021 року у справі №1840/2970/18 встановив, що дискреційне повноваження полягає у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебувала на державній службі.

Відповідно до заяви від 06.01.2017 року Позивачці було призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». Після призначення пенсії по Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 продовжувала працювати на посадах державної служби, тому, у період з 06.01.2017 до 22.03.2017 року призначена пенсія їй не виплачувалась.

У зв`язку зі звільненням Позивачки з 23.03.2017 року їй було поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону №889.

30.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії як державному службовцю по віку, відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок від 27.01.2023 року №0200-0602-8/8304 та №0200-0602-8/8278 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Згідно з підпунктом 4.2 розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Спірним рішенням від 01.02.2023 №19 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. Підставою для відмови вказано, що оскільки ОСОБА_1 з 06.01.2017 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №889, то раніше призначені пенсії перераховуються лише за нормами Закону №1058. Положення, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців постанова КМУ №1013 не містить.

Про прийняте рішення позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.02.2023 №0200-0206-8/12726 (а.с. 24-25).

Позивач не погоджується із спірним рішенням, вважає, що воно порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі, відповідному до заробітної плати. Тому звернулася до суду з вимогами про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області №91 від 01.02.2023 про відмову у перерахунку призначеної пенсії як державному службовцю; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок призначеної пенсії як державному службовцю по віку з 30.01.2023 року та нарахувати та виплатити недоплачену суму пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 30.01.2023.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ) втратив чинність відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01.05.2016, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відтак, Прикінцевими та перехідними положення Закону №889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналіз наведених норм свідчить, що право на пенсію одержують особи, зазначені в п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII і в жодному із наведених норм не зазначається, що таке право особа одержує за умови, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась.

Відповідно до матеріалів справи, Позивачці згідно із заявою від 06.01.2017 року було призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». Після призначення пенсії по Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 продовжувала працювати на посадах державної служби, що підтверджується записами у трудовій книжці та не заперечується відповідачем (а.с. 17).

У період з 06.01.2017 до 22.03.2017 року призначена пенсія позивачці не виплачувалась.

У зв`язку зі звільненням Позивачки з 23.03.2017 року їй було поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону №889.

Відповідно до довідки від 27.01.2023 стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, станом на 22.03.2017 складав 21 років 5 місяців 13 дні (а.с. 20).

30.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії як державному службовцю по віку, відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок від 27.01.2023 року №0200-0602-8/8304 та №0200-0602-8/8278 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Спірним рішенням відповідач 2 відмовив у перерахунку пенсії з підстав того, що положення, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців постанова КМУ №1013 не містить.

Суд не погоджується з такими доводами, оскільки підставою для перерахунку пенсії позивач не вказувала підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців, а покликалася на те, що вона має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка не займає посади державної служби, що передбачено Прикінцевими та перехідними положення Закону №889-VIII. До того ж позивач звертає увагу, що вона після призначення пенсії працювала на посадах віднесених до посад державних службовців, а виплата пенсії їй була припинена. У зв`язку зі звільненням Позивачки з 23.03.2017 року їй було поновлено виплату пенсії, проте отримані суми виплат та сплачені страхові внески при обчислені пенсії не враховані.

Правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби регулюються Порядком № 622.

Згідно з п. 3-1 Порядку № 622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Позивачці була призначена пенсія державного службовця у 2017 році, коли вже діяв Закон № 889-VIII, однак норми цього Закону (п.10 Прикінцевих та перехідних положень) надають також право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ. Така пенсія державного службовця була призначена позивачці у 2017 році, однак не виплачувалась. При цьому, після призначення пенсії державного службовця, позивач у 2017 продовжувала працювати на посаді державної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24.03.1993 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" (Закон № 108/95-ВР) визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - стаття 41 Закону №1058-IV.

Висновки того, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії висловлені Верховним Судом у постанові від 26 березня 2019 року у справі №712/14740/16-а, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 468/1212/16-а, у постанові від 14.08.2018 року у справі № 127/15400/17, у постанові від 13.11.2018 року у справі № 415/6846/16-а, у постанові від 23.11.2018 року у справі №638/981/17, у постанові від 23.11.2018 року у справі №184/157/17 та у постанові від 02.04.2019 у справі № 570/4196/16-а.

Отже, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 01.02.2023 №19 є протиправним, а відтак таким, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, вимоги зобов`язального характеру підлягають задоволенню в силу того, що вони є похідними від основних вимог, задоволення яких залежить від задоволення останніх (п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області пропорційно.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №91 від 01.02.2023 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку призначеної пенсії як державному службовцю по віку відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії як державному службовцю по віку з 30.01.2023 року на підставі довідок Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 27.01.2023 №0200-0602-8/8304 та 27.01.2023 №0200-0602-8/8278 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а також про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 60% від суми заробітної плати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судовий збір у розмірі 536,8 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у розмірі 536,8 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 21366538, пр-т Хіміків, 50, м. Черкаси, 10028)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна