Справа № 600/3924/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/3924/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Чернівецького району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахування позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати незаконним внесення відповідачем відомостей щодо нього до Єдиного реєстру боржників;

- зобов`язати відповідача виключити інформацію щодо нього з Єдиного реєстру боржників.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що звернувся до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби із заявою про виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру боржників.

За результатами розгляду заяви, отримано лист яким відмовлено йому у виключенні відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Вважаючи дії відповідача щодо внесення інформації про нього до Єдиного реєстру боржників протиправними, а відмову у виключенні вказаної інформації незаконною, позивач звернувся до суду.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Ухвалою суду від 19.12.2022 клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено такий строк.

Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Чернівецького району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач) подав до суду відзив, в якому заперечував проти позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що Кіцманським відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) не порушувалися права, свободи та законні інтереси позивача, оскільки підстави для вилучення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників внесених за виконавчим провадженням № 54696125 відсутні, а дії щодо внесення відомостей про нього до Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням № 54696125 є законними, та такими що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та іншим законам та нормативно-правовим актам прийнятим відповідно до цього Закону.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення ст. 194 КАС України, суд вважає, що не має перешкод для розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 29.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 04.01.2017 у справі № 718/220/16-ц апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.04.2016 скасовано.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CVMWGK00000014 від 11.07.2006, що утворилася станом на 18.12.2015 в розмірі 72404,24 доларів США та 696780,54 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40078,48 доларів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 28164,19 доларів США, заборгованості по комісії в розмірі 4161,57 доларів США та пені в розмірі 696780,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 87334,25 грн.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено з інших підстав.

На підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 04.01.2017 у справі № 718/220/16-ц, 02.02.2017 Кіцманським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист № 718/220/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVMWGK00000014 від 11.07.2006, що утворилася станом на 18.12.2015 в розмірі 72404,24 доларів США та 696780,54 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40078,48 доларів США, заборгованості по відсоткам в розмірі 28164,19 доларів США, заборгованості по комісії в розмірі 4161,57 доларів США та пені в розмірі 696780,54 грн, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судових витрат у розмірі 87334,25 грн (а.с. 28-30, 49 на звороті, 82 на звороті).

14.09.2017 Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, правонаступником якого є Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54696125 з примусового виконання виконавчого листа № 718/220/16-ц виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області видано 02.02.2017 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 40078,48 доларів США, пені в розмірі 696780,54 грн та судових витрат у розмірі 87334,25 грн (а.с. 81).

24.01.2018 Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби винесено постанови ВП № 54696125 про арешт та розшук майна боржника, якими накладено арешт на транспортний засіб марки Ford Scorpio, 1986 року випуску, д/н НОМЕР_1 , та оголошено в розшук вказаний транспортний засіб (а.с. 77, 78).

30.11.2018 Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби винесено постанову ВП № 54696125 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 82419,33 грн (а.с. 75).

25.02.2019 Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби винесено постанову ВП № 54696125 про повернення виконавчого документу стягувачу, якою повернуто стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчий лист № 718/220/16-ц, виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області 02.02.2017 (а.с. 74).

31.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виключити його з Єдиного реєстру боржників, внесеного на підставі виконавчого провадження ВП № 54696125, у зв`язку з погашенням заборгованості.

За наслідками розгляду заяви, 01.11.2022 відповідач направив на адресу позивача листа за вих. № 22080, в якому повідомив, що згідно даних АСВП виконавче провадження № 54696125 розпочато 14.09.2017 за виконавчим листом № 718/220/16-ц, виданим 02.02.2017 Кіцманським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь "Приват Банк" заборгованості в розмірі 40078,48 доларів США, пені в розмірі 696780,54 грн, судові витрати в сумі 87334,25 грн. За вказаним виконавчим документом визначено боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 . Автоматизованим шляхом за вказаним виконавчим провадженням відомості про боржника були включені до Єдиного реєстру боржників.

Згідно даних АСВП встановлено, що на момент відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом заборгованість становила 824193,27 грн, в зв`язку з цим 30.11.2018 державним виконавцем в порядку ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 82419,33 грн.

24.01.2018 постановами державного виконавця було арештовано рухоме майно боржника, а саме транспортний засіб марки FORD SCORPIO, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , та оголошено його розшук.

25.02.2019 державним виконавцем в зв`язку з тим, що розшук майна боржника виявився безрезультатним, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У листі відповідач також повідомив, що вищезазначений виконавчий лист повторно на виконання до Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) станом на 01.11.2022 не надходив.

Крім того, посилаючись на вимоги ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 22 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, відповідач повідомив про відсутність підстав для виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників, оскільки на даний час за виконавчим провадженням № 54696125 відсутні обставини для винесення постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Вважаючи дії відповідача щодо внесення інформації до Єдиного реєстру боржників протиправними, а відмову у виключенні вказаної інформації незаконною, позивач звернувся до суду.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Спірні правовідносини у цій справі, зокрема врегульовані Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон), Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Мін`юсті 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція) та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення № 2432/5).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абз. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження (далі - АСВП, Система), порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції.

Вільний та безоплатний доступ до інформації АСВП забезпечує Міністерство юстиції у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1404-VIII Єдиний реєстр боржників це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система) та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Згідно з ч. 5 цієї статті Закону відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 7 ст. 9 Закону № 1404-VIII визначено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі ст. 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Водночас, згідно п. 2 Положення № 2432/5 (в редакції, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин) автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу; Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 "Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 "Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923; Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Пунктом 3 розділу І Положення № 2432/5 встановлено, що реєстраторами Системи є: відповідальні особи органу державної виконавчої служби; державні виконавці органів державної виконавчої служби; приватні виконавці; помічники приватних виконавців; відповідальні особи приватних виконавців; керівники органів державної виконавчої служби та їх заступники.

Відповідно до п. 6 розділу Х Положення № 2432/5 (в редакції чинній на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.02.2019), система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження";

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Отже, ч. 7 ст. 9 Закону № 1404-VIII, а також п. 6 Розділу Х Положення № 2432/5, визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Реалізація іншого механізму наповнення Єдиного реєстру боржників та/або вилучення з нього інформації може бути впроваджена лише за умови внесення відповідних змін до вищевказаних нормативно-правових актів.

При цьому, за наслідками системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів, суд приходить до переконання, що у разі відкриття виконавчого провадження відомості стосовно боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників, а статус боржника у особи зберігається до виконання в повному обсязі виконавчого документа.

Виходячи із зазначених положень чинного законодавства варто зауважити, що виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників забезпечується Системою у разі винесення виконавцем постанови, зокрема, про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Розглядом справи по суті встановлено, що інформація про позивача, як боржника, внесена до Єдиного реєстру боржників в рамках виконавчого провадження ВП № 54696125, відкритого постановою Кіцманським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 14.09.2017 з примусового виконання виконавчого листа № 718/220/16-ц виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області видано 02.02.2017 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 40078,48 доларів США, пені в розмірі 696780,54 грн та судових витрат у розмірі 87334,25 грн (а.с. 84-86).

Таким чином, відповідач правомірно вніс відомості відносно позивача до Єдиного реєстру боржників. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє позивачу.

У подальшому, постановою Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби від 25.02.2019 у вказаному виконавчому провадженні повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII , тобто зазначена підстава не підпадає під наведений у п. 7 ч. 1 ст. 9 Закону № 1404-VIII перелік підстав для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Водночас, судом встановлено, що виконавчий лист № 718/220/16-ц виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області 02.02.2017 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 40078,48 доларів США, пені в розмірі 696780,54 грн та судових витрат у розмірі 87334,25 грн повторно на виконання до Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) станом на 01.11.2022 не надходив, що підтверджується листом відповідача від 01.11.2022 № 22080 та матеріалами справи.

Більше того, згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28.10.2022, позивач не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 57).

Вказана обставина також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.11.2022, згідно якої позивач повністю виконав зобов`язання по кредитному договору № CVMWGK00000014 від 11.07.2006, у зв`язку з чим припинено заборону відчуження нерухомості за вказаним кредитним договором (а.с. 66).

З огляду на вище встановлене, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1, 2, 4, 5 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 Розділу X Положення № 2432/5 (в редакції чинній на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.02.2019) Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в Системі після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Не підлягають внесенню до Єдиного реєстру боржників відомості про боржників: які є державними органами, органами місцевого самоврядування; які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців; за рішенням немайнового характеру (крім рішень про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, під час виконання яких винесено постанову про накладення штрафу на боржника).

Судом встановлено, що виконавчий лист № 718/220/16-ц виданий Кіцманським районним судом Чернівецької області 02.02.2017 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 40078,48 доларів США, пені в розмірі 696780,54 грн та судових витрат у розмірі 87334,25 грн повернутий стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, у зв`язку з чим відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників не були виключені одночасно із поверненням виконавчого документа стягувачу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що, виходячи зі змісту Положення № 2432/5, мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

У той же час, 25.02.2019 відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, що не перешкоджало стягувачу повторно пред`явити до виконання виконавчий лист № 718/220/16-ц від 02.02.2017 у строки визначені ст. 12 Закону № 1404-VIII.

Між тим, виконавчий лист № 718/220/16-ц від 02.02.2017 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 40078,48 доларів США, пені в розмірі 696780,54 грн та судових витрат у розмірі 87334,25 грн, повторно стягувачем не було пред`явлено до виконання у визначний Законом № 1404-VIII строк.

Крім того, позивач не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», оскільки повністю виконав зобов`язання по кредитному договору № CVMWGK00000014 від 11.07.2006, заборгованість по якому була підставою для видачі виконавчого листа № 718/220/16-ц від 02.02.2017.

Отже, на час розгляду справи в суді на примусовому виконанні вказаний виконавчий документ не перебуває, стягувач АТ КБ «ПриватБанк» протягом трирічного строку повторно виконавчий лист до примусового виконання, з урахуванням переривання строку давності пред`явлення виконавчого документу до виконання, не пред`являв у зв`язку з відсутністю заборгованості.

Водночас, позивач не виключений із Єдиного реєстру боржників, як боржник у виконавчому проваджені за виконавчим листом № 718/220/16-ц від 02.02.2017, тому у розумінні ст. 15 Закону № 1404-VIII є боржником.

У зв`язку з цим, наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників, при відсутності положень законодавства про можливість його виключення у зв`язку із поверненням виконавчого листа без виконання та не пред`явлення стягувачем протягом трирічного строку повторно виконавчий лист до примусового виконання, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті, тому відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Суд також враховує, що Міністерством юстиції України наказом від 30.03.2022 № 1285/5, який набрав чинності 05.04.2022, внесено зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 02.04.2012 за № 489/20802 (далі Інструкція № 512/5).

Вказаним наказом розділ III Інструкції доповнено новим пунктом 23, згідно з яким за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника, та у разі, якщо відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Отже, судове рішення у даній справі є правовою підставою про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Крім того, суд зазначає, що згідно ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до наведених вище положень ст. 9 Закону № 1404-VIII, внесення даних про особу боржника у виконавчому провадженні до Єдиного реєстру боржників є заходом обмеження, направленим на реальне виконання майнових зобов`язань за виконавчим документом.

Безумовною підставою для виключення боржника за виконавчим документом з Єдиного реєстру боржників є факт відсутності заборгованості за виконавчим документом, однак законом не урегульовано ситуації коли така заборгованість була погашена після повернення виконавчого документа стягувачу.

Як зазначалося вище, позивач не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідками АТ КБ «ПриватБанк» від 28.10.2022 та від 15.11.2022.

Отже, майнове зобов`язання позивача, визначене виконавчим документом було припиненим внаслідок його повного виконання, чим забезпечено права стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідач як на підставу для відмови у виключенні даних відносно позивача з Єдиного реєстру боржників, посилався лише на те, що за виконавчим провадженням № 54696125 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, що не являється підставою для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників. Системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключалися.

Водночас, збереження запису про позивача в Єдиному реєстрі боржників реально обмежує його права та інтереси, зокрема, на розпорядження своїм майном та суперечить засадам виконавчого провадження, визначеним ст. 2 Закону № 1404-VIII.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відмовляючи позивачу у виключенні відомості про нього як боржника з Єдиного реєстру боржників, відповідач діяв без урахування всіх обставин по справі та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ведення Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 9 КАС України).

Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, враховуючи висновок суду про протиправну відмову, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників внесених, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП № 54696125.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню частково з урахуванням вказаних вище висновків суду.

Стосовно доводів відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ (в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання від 03.07.2018 № 2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018, у ст. 27 Закону № 1404-VІІІ у частині другій слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Отже, з 28.08.2018 розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми яка підлягає стягненню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 30.11.2018, підлягали застосуванню норми ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, які діяли до 28.08.2018, враховуючи відкриття 14.09.2017 виконавчого провадження ВП № 54696125.

Оскільки, відповідачем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом, відповідно підстав для стягнення з позивача виконавчого збору не було.

Не бере до уваги суд також доводи відповідача щодо ненадходження на рахунок відділу коштів в розмірі достатньому для виконання постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки відповідачем не надано до суду докази відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 30.11.2018, в рамках якого можуть здійснюватися виконавчі дії з примусового виконання вказаного виконавчого документу.

Більше того, згідно інформації наданої відповідачем на вимогу суду, виконавче провадження № 54696125 знищено в порядку розділу ХI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Відповідно, надати копії матеріалів виконавчого провадження № 54696125 та інформацію щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь стягувача по виконавчому провадженні № 54696125, відповідач не має змоги, а відомості щодо виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 54696125 від 30.11.2018 відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження не виявлено (а.с. 73).

Стосовно тверджень відповідача щодо порушення позивачем строків звернення до суду, суд зазначає, що у спірних правовідносинах позивачем оскаржується дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, після повернення виконавчого документу стягувачу та за відсутності відкритих відносно нього виконавчих проваджень, тому суд вважає, що в спірних правовідносинах позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, встановленому КАС України для оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України.

З огляду на наведене, розгляд даної справи судом проведено за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням вимог ст. 262 КАС України.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243 246 та 255 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Чернівецького району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників внесених, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП № 54696125.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Чернівецького району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Чернівецького району Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Миколайчука, 1, м. Кіцмань, Чернівецький район, Чернівецька область, ).

Суддя В.К. Левицький