Справа № 462/1405/23
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1405/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Боровкова Д.О., при секретарі Данилович Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕАС №6544805 від 14 лютого 2023 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасуватипостанову серії ЕАС №6544805 від 14 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що вважає вказану постанову незаконною, оскільки в оскаржуваній постанові зазначено, що водій 14 лютого 2023 року керуючи транспортним засобом на 558 км автодороги Київ-Чоп рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 78 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI20/20 TC008423, чим порушив п.12.4 ПДР. Зазначає, що дійсно 14 лютого 2023 року він рухався дорогою Київ-Чоп у напрямку м.Львова, проте жодних правил ПДР порушено ним не було. В зазначеній постанові не зазначено, в межах якого саме населеного пункту він рухався з перевищенням швидкості. Натомість з оскаржуваної постанови вбачається, що він рухався по автошляху М06 Київ-Чоп, на якому дозволена максимальна швидкість 90 км/год. Зазначає, що контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), оскільки вказане обумовлено ч.2 ст.40 Закону №580-VIII, згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Окрім цього, відеофіксація та вимірювання швидкості автомобіля велися в ручному режимі, що суперечить приписам ст.40 Закону України «Про національну поліцію», які передбачають розміщення фото і відеотехніки при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу стаціонарно-вмонтованим способом. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

27 лютого 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, відповідачу надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

14 березня 2023 року відповідач надіслав до суду письмовий відзив, в якому просить у задоволені позову відмовити, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 TC008423 та підтверджується відеозаписом події. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 TC008423 має сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року №UA.TR.001 22 054-20. Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26465 від 02 листопада 2022 року ДП «Укрметртестстандарт», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 TC008423, яке чинно до 02 листопада 2023 року. Окрім цього, зазначає, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Суд ухвалив розглядати справу без участі позивача, який у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позов підтримав, а справу просить розглядати без його участі.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представників відповідачів, які будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, проте подали до суду письмовий відзив та надали відповідні докази, що є достатньо для ухвалення судом рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовну заяву слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року командиром взводу 1 батальйону 3 роти УПП у Львівській області Головчук К.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6544805, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. /а.с.5/.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що позивач ОСОБА_1 14 лютого 2023 року керуючи транспортним засобом «Lexus GS 300», номерний знак НОМЕР_1 , на 558 км автодороги Київ-Чоп рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 78 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI20/20 TC008423, чим порушив п.12.4 ПДР.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст.41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306. ( далі ПДР)

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України підтверджується наданим відповідачем диском із відеозаписом події, який містить зображення транспортного засобу, яким керував позивач на час вчинення адміністративного правопорушення, на якому вказано фіксування в автоматичному режимі фізичних величин перевищення швидкості, географічного розташування місця фіксування інформації, зокрема на автодорозі М06 Київ-Чоп 558 зафіксовано швидкість 78 км/год (АРР) автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , дистанція вимірювання: 155,7 м.

Суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року №UA.TR.001 22 054-20 /а.с.25/.

Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26465 від 02 листопада 2022 року ДП «Укрметртестстандарт», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 TC008423, яке чинно до 02 листопада 2023 року /а.с.27/.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26465 від 02 листопада 2022 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСаm LТІ 20/20 із серійним № ТС008423 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.; ± 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

З вищевказаних документів встановлено, що вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI20/20 ТruСАМ II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, проте вимірювання швидкості транспортних засобів прилад здійснює автоматично.

Таким чином, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Згідно з технічними характеристиками приладами, за допомогою якого проводився замір швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008423, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України «Про національну поліцію», інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з п.п.8.1 Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. На сайті за посиланням http://patrol.police.gov.ua Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на сторінці http://patrol.police.gov.ua/2021/03/19/prylady-trucam-zbilshuyemo-kilkist-dilyanok-na-yakyh-patrulni-vymiryuvatymut-shvydkist/ зазначено, що ділянка дороги М06 Київ-Чоп 558 км. внесена до переліку ділянок автодоріг держави, на яких територіальні (відокремлені) підрозділи ДПП здійснюють контроль швидкісного режиму, а також зазначено, що вказана ділянка дороги облаштована відповідними знаками, що було перевірено судом /а.с.32-33/.

Позивач не надав суду будь-яких доказів на спростування вищевказаних фактів щодо облаштування дороги відповідними знаками.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що на вказаній ділянці дороги М06 Київ-Чоп 558 км був відсутній дорожній знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень».

Позивачем не надано відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, зокрема не допущення ним перевищення встановленої швидкості руху, що давало б змогу для суду зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які б спростувати факт вчинення адміністративного правопорушення та обставин, які б вказували на відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності у межах розгляду даної справи наведено не було.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення пункту 12.4 ПДР України позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення пункту 12.4 ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 1 статті 122 КпАП України.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286КАС України, суд

ухвалив:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕАС №6544805 від 14 лютого 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення.