Справа № 948/793/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 р.Справа № 948/793/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліцїі на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 р. (ухвалене суддею Косик С.М.) по справі № 948/793/22

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сахарова Дениса Анатолійовиач , Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліцїі

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сахарова Д.А., Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 590780 від 23.08.2022 р., винесену поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сахаровим Д.А. щодо позивача, за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Конституції України, Кодексу України про адміністративне правопорушення (в подальшому КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України) та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 14.08.2022 р. поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сахаровим Д.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 588690, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 14.08.2022 р. о 15.00 год. на а/д МОЗ Київ-Харків-Довжанський 344 км, керував транспортним засобом Volkswagen Golf2 днз НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України. Копія вказаної постанови вручена позивачу, що підтверджується його особистим підписом.

Крім того, 23.08.2022 р. поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сахаровим Д.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 590780, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що він 14.08.2022 р. о 15.00 год. на а/д МОЗ Київ-Харків-Довжанський 344 км, керував транспортним засобом Volkswagen Golf2, днз НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та постанову Кабінету Міністрів України № 340.

28.08.2023 р. поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сахаров Д.А. подав до Начальника УПП в Полтавській області ДПП рапорт, в якому просив вибракувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 588690 від 14.08.2023 р. стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з неправильною кваліфікацією правопорушення, оскільки особа не мала права керування, у зв`язку з чим винесена постанова серії БАБ № 590780 від 23.08.2023 р., що підтверджується копією вказаного рапорту в матеріалах справи. На цьому рапорті стоїть резолюція «вибракувати».

Не погоджуючись із постановою відповідача серії БАБ № 590780 від 23.08.2023 р. у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова протиправна, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122, 126 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 за те, що він 14.08.2022 р. о 15.00 год. на а/д МОЗ Київ-Харків-Довжанський 344 км, керував транспортним засобом Volkswagen Golf2, днз НОМЕР_1 , не маючи права керування був притягнутий до адміністративної відповідальності 14.08.2022 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП та 23.08.2022 р. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Главою 24 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути скасована в порядку визначеному цим Кодексом.

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (ч. 1 ст. 293 КУпАП).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що в разі помилковості постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з неправильною кваліфікацією можуть бути прийняті лише процесуальні рішення, визначені в ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Згідно із ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки оскаржувана постанова винесена по факту адміністративного правопорушення, за яке позивача вже притягнуто до відповідальності постановою серії БАБ № 588690 від 14.08.2022 р., то постанова серії БАБ № 590780 від 23.08.2022 р., необґрунтована, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, так як чинним законодавством не передбачена можливість подвійного притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, що постанова від 23.08.2022 р. правомірна, оскільки постанову від 14.08.2022 р. вибраковано, суд апеляційної інстанції вважає помилковими з наступних підстав.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за № 1496/27941, затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (в подальшому Інструкція) та забезпечення бланками протоколів про адміністративні правопорушення, постанов у справах про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративні затримання покладено на структурний підрозділ центрального органу управління поліцією, до компетенції якого належить питання матеріального забезпечення.

Відповідно до п.п. 8, 9 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7). Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 8), на якому проставлено відповідні серію і номер. За наявності технічної можливості постанова по справі про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою із автоматичним присвоєнням їй відповідної серії та номера, а також із зазначенням відомостей, визначених у додатку 7 до цієї Інструкції, яка інтегрується до електронної картки про адміністративне правопорушення та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв у вигляді стрічки. Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Таким чином, відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення може вважатися зіпсованим лише до підпису цієї постанови, особою, щодо якої вона винесена.

Тобто, у відповідача були відсутні повноваження для «вибракування» постанови серії БАБ № 588690 від 14.08.2022 р., у зв`язку з неправильною кваліфікацією правопорушення.

Щодо інших доводів апелянта суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 243, 271, 286, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліцїі залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 р. по справі № 948/793/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич