Справа № 500/292/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

Справа № 500/292/23

27 березня 2023 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у такий спосіб: 1) подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з даним позовом.

Позивач подав до суду письмову заяву про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що в грудні 2022 року із соціальних мереж позивачу стало відомо, що пенсіонерам силових структур за Постановою КМУ №713 від 14.07.2021 проводились доплати до існуючої пенсії в сумі 2000 гривень. Вказав, що із листа ГУ ПФУ в Тернопільській області від 12.12.2022 року за № 1900-0202-8/37916 позивач дізнався про те, що Урядомприйнято Постанову №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", за якою проводилась доплата до 2000 гривень до існуючої пенсії пенсіонера, в тому числі і позивачу. Позивач зазначив, що з 01.05.2022, року така щомісячна доплата в сумі 2000 грн ГУ ПФУ в Тернопільській, області була припинена у зв`язку з проведеним перерахунком пенсії на виконання рішення ТОАС №500/9038/21 від 17.01.2022 року. Позивач просить врахувати, що інших листів ГУ ПФУ в Тернопільській області направлених на адресу позивача після проведеного перерахунку за вказаним рішенням суду, де б було написано, що Урядом прийнято постанову №713 від 14.07.2021 року, і відповідно проводилась позивачу щомісячна доплата в сумі 2000 грн., і припинена в результаті перерахунку на адресу позивача не надходили; особисто позивач не отримував такого змісту лист в приміщення ГУ ПФУ. А тому, вважає, що не міг знати, що ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснювало доплату до 2000,00 гривень відповідно до постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 року починаючи з 01.07.2021 і припинило виплату у зв`язку з проведеним перерахунком з 01.05.2022 року.

Однак, вказані доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише покликатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він «не міг дізнатися» про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий (її зміна в сторону збільшення чи в сторону зменшення) особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як слідує з матеріалів справи, звертаючись 04.12.2022 до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, та отримавши відповідь від відповідача листом від 12.12.2022 позивач вже знав, що з 01.05.2022 щомісячна доплата у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови № 713 йому не виплачувалась.

Однак, з адміністративним позовом про перерахунок та виплату доплати до пенсії з 01.05.2022 позивач звернувся лише 25.01.2023, що підтверджується відтиском поштового штемпеля, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Відтак, суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача від 12.12.2022 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Такий висновок відповідає правовій позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Будь - яких підстав, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для звернення до суду із даною позовною заявою у шестимісячний строк позивач не надав, а суд не здобув.

З огляду на зазначене, позивач не навів жодних поважних причин, у зв`язку з якими суд міг би дійти висновку про поновлення встановленого законом процесуального строку. Будь-яких інших причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б можна було визнати поважними, позивач не вказав, а суд не встановив.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, пунктом 8 частини першої статті 240 КАС визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС України та залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 , а саме: за період з 01.05.2022 по 24.07.2022, - без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення частини позовних вимог без розгляду - це форма закінчення розгляду судової справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають такому розгляду справи, однак можуть бути усунуті в майбутньому, що, як наслідок, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду із вказаними позовними вимогами, у передбачений законом спосіб.

Керуючись 122, 123, 240, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду в частині позовних вимог: про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.05.2022 по 24.07.2022, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати виходячи із суми 2000,00 грн., передбаченої Постановою КМУ №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.05.2022 по 24.07.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Головуюча суддя Дерех Н.В.