Справа № 370/275/23
Суддя: Білоцька Л. В.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Справа №370/275/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем судового засідання Лузаном І.В., розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач) про визнання постанови серії БАБ № 431030 від 07.12.2022 року по справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, позивач вказав, що 07.12.2022 року о 23 год. 10 хв. ІСРПП ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Побоженком В.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 431030 відносно нього - ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. В постанові зазначено, що 07.12.2022 року о 21 год. 40 хв. в Бучанському р-ні, смт Макарів, по вул. Довга, 1, водій ОСОБА_1 керував авто «Volksvagen passat» днз НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії «В», на яке не навчався та не отримував, а також не мав при собі свідоцтво про реєстрацію т/з та полісу обов`язкового страхування ВНТЗ, чим порушив п.п. 2.1 а,б,ґ, та п.п. 2.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Викладені у постанові обставини він повністю заперечує та вказав, що 07.12.2022 року, в після обідню пору, він разом зі своїм товаришем, знаходилися в одному із житлових будинків по АДРЕСА_1 у знайомої дівчини, де вживали спиртні напої. Близько 21-ої години, він вирішив добиратися додому, а тому залишив своїх знайомих та вийшов з території подвір`я. Рухаючись по вулиці Довга, поблизу п`ятиповерхового будинку, він побачив припарковані автомобілі, враховуючи той факт, що він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, і йому хотілося спати, вирішив перевірити чи не відчинений якийсь із автомобілів, щоб в ньому відіспатися. Підійшовши до першого автомобіля, він спробував його відчинити зі сторони водійських дверцят. Вказаний автомобіль виявився не зачиненим, а тому він сів на водійське сидіння та відразу заснув. Прокинувся від того, що його розбудили працівники поліції, які відразу одягли йому кайданки на руки та почали звинувачувати у тому, що він незаконно заволодів вказаним автомобілем. Він не міг зрозуміти, що відбувається, і вже коли його привезли до поліцейського відділку, зі слів працівників поліції він зрозумів, що його звинувачують у тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, на що він їм пояснював, що автомобілем не керував, а лише заліз в нього щоб відпочити. Крім того, він пояснював працівникам поліції, що це не його автомобіль, ключів від нього він не мав, посвідчення водія він не має та ніколи його не отримував, навичок водіння автомобіля не має, так як в дитинстві потрапив у аварію, отримав значні тілесні ушкодження і з того часу взагалі боїться автомобілів. Його пояснення працівників поліції не цікавили, та сказали йому пройти освідування на стан сп`яніння алкотестером «Драгер», що він і зробив, більше нічого йому працівники поліції не пояснювали та будь-яких документів для ознайомлення не надавали. Наступного дня, від дізнавача, він дізнався про те, що його звинувачують у незаконному проникненні до транспортного засобу і що за даним фактом розпочате кримінальне провадження. З цим він був повністю згодний, адже дійсно проник до чужого автомобіля в якому ліг спати, але вказаним автомобілем він не керував, він фізично цього зробити не міг, адже перебував в стані алкогольного сп`яніння, сівши до автомобіля відразу заснув і прокинувся від того, що його розбудили працівники поліції, крім того в нього навіть не було ключів від вказаного автомобіля. За результатами проведеного дізнання, йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. За незаконне проникнення до чужого автомобіля він поніс покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, справа №370/2138/22, вирок Макарівського районного суду від 19.12.2022 року. Також зазначив, що приблизно на початку січня 2023 року, йому додому прийшла судова повістка про виклик його до суду у адміністративній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його це здивувало, адже будь-яких адміністративних правопорушень він не вчиняв. Як він вияснив згодом, працівники сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (смт Макарів) Бучанського РУП ГУНП в Київській області, які приїздили на місце події за викликом власниці автомобіля в який він проник, скориставшись тим, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння у чужому автомобілі, юридично не обізнаний та взагалі не розумів, що з ним роблять, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому його про це не повідомили та з протоколом не ознайомили. Розгляд вказаної адміністративної справи проводився суддею Макарівського районного суду Київської області Тандиром О.В. 24.01.2023 року. За результатами розгляду справи, складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях встановлено не було, а тому дана справа була закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 КУпАП. Після розгляду вказаної справи йому рекомендовано звернутись до відділення поліції №3 (смт Макарів) Бучанського РУП ГУНП в Київській області та дізнатись, чи не було «випадково» складено відносно нього ще якісь адміністративні матеріали, що він і зробив. Перебуваючи у вищевказаному відділенні поліції, йому стало відомо, що відносно нього, того ж дня, а саме 07.12.2022 року, було винесено ще й постанову за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, хоча до цього моменту, а саме до 24.01.2023 року він про її існування не знав, так як його про неї не повідомляли та коли її було винесено йому також було невідомо. Отримав копію даної постанови він лише 24.01.2023 року, перебуваючи у відділку поліції. З даної постанови він дізнався, що його звинувачують у керуванні автомобілем, в якому він насправді спав, без відповідних документів, а саме без документів на автомобіль та посвідчення водія відповідної категорії. Шоком для нього був і той факт, що у вказаній постанові було зазначено, що від підпису та ознайомлення з даною постановою він нібито відмовився, хоча з усією відповідальністю стверджує, що його з даною постановою працівники поліції не ознайомлювали, коли вони її складали йому не відомо, про її існування він дізнався лише 24.01.2023 року, коли прийшов до поліції. Також аналогічна ситуація була і з протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому також було зазначено, що від підпису та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, хоча насправді про існування вказаного протоколу він дізнався лише після того, як отримав повістку до суду. Позивач повністю заперечує факти та обставини, які викладені поліцейським у постанові серії БАБ № 431030 від 07.12.2022 року, вважає, що вказана постанова є незаконною, та підлягає скасуванню.

Так позивач вказує, що не був ні власником, а ні водієм даного транспортного засобу, оскільки не керував транспортним засобом, а тому відповідач не мав права складати відносно нього адміністративні матеріали за керування транспортним засобом без посвідчення водія та без реєстраційних документів на автомобіль, тільки на підставі того, що позивач знаходився за кермом, тобто на місці водія.

Тому позивач просив: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 431030 від 07.12.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн., - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за вказаною статтею - закрити. Стягнути з відповідача на його користь 1095,07 грн. судових витрат, з яких 1073,60 грн. - судовий збір та 21,47 грн. - комісія банку.

Ухвалою суду від 07.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, яке призначено на 13.02.2023 року. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

Копія ухвали суду від 07.02.2023 р. та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися на електронну адресу: (документ доставлено до електронної скриньки 08.02.2023 року), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У встановлений судом строк відзиву відповідач не подав, будь-яких заяв, клопотань від нього до суду також не надходило.

У судове засідання 13.02.2023 року належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися, представником позивача було подано заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, у зв`язку із чим справа розглядається у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 431030 від 07.12.2022 року, 07.12.2022 року о 21 год. 40 хв. в Бучанському р-ні, смт Макарів, по вул. Довга, 1, водій ОСОБА_1 керував авто «Volksvagen passat» днз НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії «В», на яке не навчався та не отримував, а також не мав при собі свідоцтво про реєстрацію т/з та полісу обов`язкового страхування ВНТЗ, чим порушив п.п. 2.1 а,б, ґ, та п.п. 2.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Як вказав позивач у позовній заяві, повертаючись з гостей додому, він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та сильно хотів спати, йому спало думку проникнути в автомобіль, який він побачив припаркований по вулиці, щоб заночувати. Так як автомобіль «Volksvagen passat» днз НОМЕР_1 був відчинений він проникнув до нього з боку водійського сидіння і відразу заснув. Вказаним автомобілем він не керував, документів на нього він не має, автомобіль йому не належить, ключів від нього він немає, та і взагалі посвідчення водія він не має та ніколи його не отримував, навичок водіння автомобілем не має.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідальність настає зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.1 (б) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до пункту 2.1 (ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскаржувана Постанова відповідає вимогам закону щодо її форми та змісту.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву до суду не скористався, відтак суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У пункті 1.10 Правил дорожньогоруху зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, зокрема за порушення вимог п. 2.1 (а, б, ґ) Правил дорожнього руху України, є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 , транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також як і доказів того, що йому видавалося посвідчення водія.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, яке оскаржуваною постановою ставиться йому за провину, за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» свого підтвердження не знайшла.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція). Таким чином, з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю. З наведеного витікає, що рішення суду буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Подібне роз`яснення зазначеного принципу надає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у п.54 рішення від 06.12.2007 року у справі «Козинець проти України».

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій в частині притягнення особи до відповідальності за порушення вказаного вище пункту ПДР України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Оскільки відповідачем не надано, в тому числі будь-яких інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно допустив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії БАБ № 431030 від 07.12.2022 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат слід вказати наступне.

Так позивачем при подачі позову сплачено: 1095,07 грн. судових витрат, з яких 1073,60 грн. - судовий збір та 21,47 грн. - комісія банку.

При оскарженні до суду постанов про притягнення до адміністративної відповідальності судовий збір становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн. При цьому решту 536,80 грн., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», слід повернути позивачу з державного бюджету - як внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 21,47 грн. - комісії банку слід вказати, що вказана сума відшкодуванню позивачу не підлягає, оскільки стягненню підлягають виключно судові витрати без врахування комісії, оскільки банк було обрано самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати (постанова КЦС ВС від 25.01.2023 року № 523/12032/18), а також вказана комісія не є судовими витратами в розумінні ст. 132 КАС України.

Керуючись ст. ст. 12, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 431030 від 07.12.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн., - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за вказаною статтею - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з державного бюджету України 536,80 грн., сплаченого згідно квитанції від 01.02.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.02.2023 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Головне управління Національної поліції в Київській області: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, .

Суддя Л.В. Білоцька