Справа № 420/3041/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3041/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення №2-1502 від 17.11.2022.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що він займається особистим селянським господарством та у сільськогосподарській діяльності (вирощування свиней) використовує нежитлові будівлі, які є свинарниками, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ).

Будівля, яка належать йому на праві приватної власності, та яку відповідач відніс до об`єктів оподаткування, він використовує безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності. Через дану обставину вони не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Тому нарахування відповідачем податку з нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості перед бюджетом є протиправним.

(б) Позиція відповідача

Відповідач направив до суду відзив в якому заперечував в задоволенні позову та зазначив, що у позивача відсутні підтвердження зайняття ним сільськогосподарською діяльністю та використання ним нежитлових приміщень у даній діяльності.

Також на момент формування податкових повідомлень-рішень у відповідача була відсутня інформація, яка підтверджувала віднесення спірного приміщення до приміщень класу «Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства».

ІІІ. Процесуальні дії у справі

20.02.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

IV. Обставини, встановлені судом

Згідно з даними з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, нежитлові будівлі загальною площею 2069.1 кв. м. розташовані за адресою: АДРЕСА_1 перебувають у приватній власності позивача. Підставою виникнення права власності є акт приймання-передачі, серія та номер 1, виданий 10.06.2019, видавник: ТОВ «АВАНГАРД», ОСОБА_1 ; свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер: ОД-XVI №1003610, виданий 08.02.2019 видавник Бросківська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , нежитлові будівлі, зокрема літ. «А» має площу 60,7 кв.м., літ. «Б» - 354,6 кв.м., літ. «В» - площу 532,4 кв.м., літ «Г» - площу 434,1 кв.м., літ «Д» - 152,6 кв.м., літ. «Е» - 534,7 кв.м.

Довідкою старости Матроського старостинського округу Саф`янівської сільської ради встановлено, що позивач займається особистим селянським господарством та використовує для цього нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

17.11.2022 відповідач нарахував позивачу податок з нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки та виніс податкове повідомлення-рішення №10-1502 за 2021 рік у розмірі 62073,00 грн.

Відповідно до розрахунку вказаного податку по об`єктах оподаткування, а також згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач нарахував податок за нежитлову будівлю за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа 2069,1 кв.м. у розмірі 62073,00 грн.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання чи є належні на праві приватної власності позивачу будівлі, за якими відповідач здійснив нарахування спірних податкових зобов`язань, об`єктами оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Та відповідно чи вірно відповідач кваліфікував спірні будівлі як об`єкт оподаткування та нарахував позивачу податкові зобов`язання.

Питання сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регулює стаття 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 266.1 цієї статті:

« 266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості».

Пункт 266.2 встановлює об`єкт оподаткування:

« 266.2.1 Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

266.2.2. Не є об`єктом оподаткування:

[…] ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку».

Згідно з Державним класифікатором будівель і споруд ДК 018-200, затвердженого наказом Держстандарту України №507 від 17.08.2000 до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включаються будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади, надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін.

Відповідно до пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України: «Сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання».

Також визначення терміну сільськогосподарського виробника містить абз. одинадцятий ст. 1 Закону України « Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» від 18 січня 2001 року N 2238-III: «Сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією».

Крім того, в абз. другому ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» від 23 вересня 2008 року № 575-VI, міститься визначення хто є виробниками сільськогосподарської продукції: «[…] сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи ( у т.ч. домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства, які займаються сільськогосподарською діяльністю».

Отже з сукупного аналізу вказаних норм права випливає, що не є об`єктами оподаткування будівлі сільськогосподарських товаровиробників та які віднесені до класу будівель сільськогосподарського призначення.

Таким чином, суду необхідно вирішити два питання:

-чи є приміщення, які відповідач визначив, як об`єкт оподаткування, приміщеннями сільськогосподарського призначення.

-чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд встановив, що будівля за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 належать до класу будівель сільськогосподарського призначення, оскільки використовується у сільськогосподарській діяльності (вирощування свиней).

Крім того, суд приходить до висновку що нежитлове приміщення належить до сільськогосподарського призначення, оскільки підставою виникнення права власності у позивача було свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), а також відповідно до даних технічного паспорту сама по собі технічна характеристика приміщень свідчить про їх сільськогосподарське призначення поза розумним сумнівом.

При цьому суд вважає невірними посиланнями відповідача на відсутність висновку щодо класифікації необхідної приналежності об`єктів до сільськогосподарських, оскільки обов`язок отримати відповідний висновок у позивача не передбачений чинним законодавством.

Суд зазначає, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки згідно довідки старости Матроського старостинського округу Саф`янівської сільської ради, займається особистим селянським господарством та використовує для цього нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач безпідставно визначив нежитлові будівлі за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , загальна площа 2069,1 кв.м. об`єктом оподаткування та відповідно нарахував податкове зобов`язання у сумі 62073,00 грн. За таких обставин податкове повідомлення-рішення №10-1502 належить до визнання його протиправним та скасування.

VI. Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення №2-1502 від 17.11.2022.

3. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні), 60 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області, адреса 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, .

Суддя Оксана БОЙКО