Справа № 520/2391/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 р. № 520/2391/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України в Харківській області від 16 серпня 2022 року №402 о/с про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України в Харківській області від 16 серпня 2022 року №404 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу;

- поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді з дня звільнення 17 серпня 2022 року;

- стягнути з Головного управління ДСНС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з дати звільнення по день поновлення на роботі, з урахуванням раніше виплачених сум;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати - у межах одного місяця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази відповідача є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржувані накази відповідача є правомірними, та прийнятими з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (повномасштабним вторгненням), Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.

Також 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави Законом України №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №69 «Про загальну мобілізацію». Згідно Указу Збройні Сили України, інші військові формування та зокрема Оперативна-рятувальна служба цивільного захисту переведена на організацію і штати воєнного часу.

З 24.02.2022 с. Липці, де розташовані підрозділи 33 ДПРП 4 ДПРЗ, знаходяться на тимчасово окупованій території військами рф. До 05.05.2022, за інформацією наявною у комісії 33 ДПРП продовжувало функціонування в умовах ведення бойових дій на території с. Липці Харківського району Харківської області та виконувати завдання за призначенням. Особовий склад чергових караулів заступав на чергування та за можливість виїжджав на ліквідацію пожеж та надзвичайних ситуацій.

Як стало відомо, 05.05.2022 приблизно о 22 год. вечора до 33 ДПРЧ прибули особи у військовій формі, які були озброєнні (попередньо військовий контингент рф) та наказали покинути пожежно-рятувальний підрозділ у зв`язку із погіршенням оперативної обстановки та евакуацією населеного пункту с. Липці. У разі невиконання вищевказаного наказу погрожували використанням силового примусу до осіб рядового і начальницького складу, які будуть в подальшому знаходитись у пожежної-рятувальній частині. Задля недопущення загострення конфліктної ситуації з озброєними військовими, яка б загрожувала життю і здоров`ю особового складу було прийнято рішення покинути підрозділ в повному складі. Приміщення частини були зачиненні та опечатані 05.05.2022. Особовий склад 33 ДПРП та прикомандировані особи залишили приміщення у повному складі. Таким чином станом на момент проведення службового розслідування інформація, яка б підтверджувала перебування Позивача за постійним місцем несенням служби, а саме 33 ДПРП у період з 05.05.2022 по момент закінчення службового розслідування відсутня. За попередньою інформацією отриманою від начальника 5 ДПРЧ, який був тимчасово прикомандирований до 33 ДПРП та виїхав з тимчасово окупованої території 20.06.2022, особовий склад та прикомандировані співробітники вимушено покинули підрозділ, з 05.05.22 переховувалися в підвалах власних житлових будинків с. Стрілеча, а деякі співробітники покинули територію України, зокрема Позивач. Вказані факти вказані начальником 5 ДПРЗ перевірити на достовірність у членів комісії не було фактичної можливості в умовах ведення активної фази бойових дій не території с. Липці Харківського району Харківської області.

До 25 травня 2022 року інформації щодо виїзду за межі окупованої території Позивача та прибуття його до 33 ДПРП 4 ДПРЗ або до Головного управління з метою подальшого проходження служби ЦЗ відсутня. Відповідно до доповіді начальника 5 ДПРЧ 3 ДПРЗ стало відомо що Позивач з 25.05.2022 р. у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю його сім`ї був змушений виїхати з окупованої військовими рф території України, а саме населених пунктів Липецької сільської ради. Після виїзду за межі населеного пункту Липецької сільської ради Позивач на зв`язок із керівництвом 4 ДПРЗ або особовим складом 33 ДПРП не виходив.

Відповідно до наказу від 27.05.2022 №257 о/с позивачу з 25.05.2022 призупинено виплату грошового забезпечення.

13.06.2022 відповідно до наказу 4 ДПРЗ було призначено службове розслідування за фактом відсутності на службі позивача.

Комісією було опрацьовано інформацію, наявну на момент початку службового розслідування, щодо можливості виїзду Позивача за межі тимчасово окупованої території у бік території підконтрольної України, але за наявною інформацією з боку с. Липці та найближчих населених пунктів у напрямку м. Харкова цивільне населення з метою евакуації не пропускають на блок - постах військові рф. Сталий мобільний зв`язок з населеними пунктами безпосередньо та поблизу с. Липці, відсутній у зв`язку із постійними обстрілами та ймовірного пошкодженням веж мобільного зв`язку. Можливості зв`язатися із членами родини Позивача момент проведення службового розслідування об`єктивно не має, у зв`язку із відсутністю зв`язку за відомими номерами телефонів.

Начальником 4 ДПРЗ було здійснено спробу зв`язатися за останніми відомим мобільним номером телефону Позивача через месенджер Телеграм із запитанням про його місце знаходження. 25.06.2022 через мобільний застосунок Telegram було направлено текстове повідомлення з номеру телефону , в якому він повідомив що виїхав з тимчасово окупованої території через Російську Федерацію, та наразі знаходиться в м. Железногорск, Курської області. На пропозицію повернутися на територію України та заступити на службу, приступити до виконання службових обов`язків однозначної відповіді не надав. посилався на тяжкий психологічний стан. проблеми з автотранспортом та інше. Просив надати час для обміркування ситуації та прийняття остаточного рішення.

09.07.2022 враховуючи той факт, що з початку тимчасової окупації с. Липці Харківського району Позивач постійно перебував на постійному зв`язку із керівництвом 4 ДПРЗ, та за період проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, враховуючи напружену ситуацію та інформацію надану ним

25.06.2022 у повідомленнях було прийнято рішення призупинити службове розслідування з метою надання можливості Позивачу повернутися на територію України, прибути до найближчого підрозділу для виконання завдань за призначенням або повідомити про своє остаточне рішення керівництву 4 ДПРЗ.

Відповідачем повідомлено, що у період з 09.07.2022 по 08.08.2022 позивач на зв`язок із керівництвом 4 ДПРЗ не вийшов, на службу не прибув, інформація щодо його місця знаходження відсутня.

Комісією опрацьована інформація щодо можливого прибуття позивача до інших підрозділів на території України з метою подальшого проходження служби в умовах введеного воєнного стану, але жодної інформації щодо його прибуття на момент проведення службового розслідування не надходило. За останнім відомим мобільним номером телефону Позивача зв`язок відсутній. Станом на звершення службового розслідування та складанням висновку Позивач на зв`язок не виходив, про своє місцеперебування не повідомляв, рапорту із проханням прикомандируватися до будь - якого підрозділу не надав, рапорт про необхідність евакуювати з тимчасово окупованої території членів його сім`ї не надав.

В подальшому, впродовж 01.08.2022, 04.08.2022, 08.08.2022 на зв`язок із керівництвом 4 ДПРЗ не виходив. Комісією враховані вищезазначені обставини при прийнятті рішення у зв`язку із відсутністю іншої достовірної інформації щодо перебування особи на момент проведення службового розслідування.

Щодо вищевикладених обставин були складені Акти про відсутність зв`язку із позивачем та зафіксовано неприбуття на службу. Комісією враховані обставини та наявні факти невиходу на службу та з урахуванням введення воєнного стану в Україні та проголошення загальної мобілізації зроблені висновки щодо невиходу на службу без поважних причин та ухилення від проходження служби ЦЗ під час проведення бойових дій на території Харківської області.

Відповідно до ст. 6 Кодексу цивільного захисту України - цивільний захист забезпечується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про основи національної безпеки України», суб`єктами, уповноваженими захищати населення, території, навколишнє природне середовище і майно, згідно з вимогами цього Кодексу - у мирний час, а також в особливий період - у межах реалізації заходів держави щодо оборони України.

З початку ведення бойових дій на території України особовий склад підпорядкованих підрозділів було ознайомлено та проінструктовано про те, що систематичний невихід на службу осіб рядового та начальницького складу буде розцінена як ухилення від виконання службових обов`язків.

Поважність причини відсутності на службі, слід вважати такими, які можуть бути документально підтвердженні, при цьому Позивач, жодних доказів до Головного управління не надав до моменту початку та під час проведення службового розслідування. Позивач прекрасно розумів, що довга відсутність на службі його, та не повідомлення керівництва рано або пізно призведе до початку службового розвідування.

Відповідно до Положення про Головне управління, право начальника Головного управління є призначення на посади та звільнення з посад керівників структурних підрозділів апарату, інших осіб рядового та начальницького складу та працівників Головного управління, приймання рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (крім його заступників).

Враховуючи самовільний виїзд за межі несення служби (насеклного пункту) позивачем, був отримання відповідного дозволу, начальником Головного управління було прийнято рішення про звільнення Позивача в порядку підпункту 6 п. 176 Положенння.

Рапорт за межі своєї місцевої громади, державного кордону України не надавав, рапорт про необхідність евакуації не надавав. Тобто з даного випливає, що позивач самовільно, виїхав за місце свого проживання, та покинув місце несення служби, не маючи відповідно дозволу, що підтверджується доводами, які викладені в адміністративному позові мотивуючи, веденням активних бойових дії, евакуації членів родини на його думку. Головне управління не вважає, дані доводи Позивача, відсутність на службі у зв`язку з проведення активних бойових дії, евакуації членів родини (зі слів самого позивача, останній не надає жодних доказів), як поважною причиною відсутності на службі. Позивач, мав би отримати дозвіл від керівництва Головного управління, написавши рапорт на ім`я начальника, останній який би надав би можливість евакуюватися, після чого сам позивач повинен був повернутися у найкоротші терміни на підконтрольну територію України, та продовжувати несення служби у місці, яке йому буде відведено службою. Останній не вчинив відповідних заходів, а самовільно покинув місце проживання, з власної ініціативи перестав виходити на службу, маючи при цьому всі законні можливості провести евакуацію та продовжувати нести службу.

Також відповідачем зазначено, що не відомо, який чином позивач з доводів позову, перетинав лінію фронту, тимчасові окуповані території, яким чином він повернувся до України, останній не надає докази, а отже постає саме питання де весь цей час був Позивач, відповідність його даної професії, оскільки останній ухилився від несення служби в особливий період (війна), а отже, як зазначає у відзиві відповідач, є всі підстави вважати, що позивач можливо співпрацював з ворогом та колаборантами на тимчасово окупованих територіях.

Поважність причини відсутності на службі, слід вважати такими, які можуть бути документально підтвердженні, при цьому Позивач, жодних доказів до Головного управління не надав до моменту початку та під час проведення службового розслідування. Позивач прекрасно розумів, що довга відсутність на службі його, та не повідомлення керівництва рано або пізно призведе до початку службового розвідування.

Таким чином, з 25.05.2022 по день звільнення позивач допускає систематичний невихід на службу без поважних причин, місце знаходження якого не відомо, чим грубо порушує службову дисципліну.

Також були складені відповідні Акти.

Про вказані випадки не виходу на службу в умовах воєнного стану в Україні та проголошення загальної мобілізації Президентом України були складені Акти та зафіксовано систематичний факт ухилення позивачем від проходження служби, не вихід його на службу, неприбуття до підрозділу для виконання завдань за призначенням.

Служба цивільного захисту - державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Ухилення від проходження служби, невихід на службу, неприбуття до підрозділу в умовах введення воєнного стану в Україні, ненадання керівництву підрозділу термінової достовірної інформації щодо свого місцезнаходження та переміщення, є прямим порушенням службової дисципліни, в розумінні статті 8 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту затвердженого Законом України від 05.03.2009 №1068-V-І. Таким чином Позивач порушив вимоги Присяги служби цивільного захисту, захисту України та вчинив грубий дисциплінарний проступок, не сумісний з подальшим проходженням служби.

Відповідно до п. 29 Особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Згідно п. 31 Особи рядового і начальницького зобов`язані, чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; додержуватися норм професійної та службової поведінки; з гідністю та честю поводитися в позаслужбовий час;

Відповідно до п. 1 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженим ЗУ від 05.03.2009 №1068-VI (далі - Статут) службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно - правовими актами та контрактом про проходження служби цивільного захисту. Позивач при цьому всі вищезазначені документ порушив, вчинивши грубе порушення службової дисципліни.

Згідно п. 6 порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.

Відповідно до п. 7 За зразкове виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу підлягають заохоченню, а за порушення службової дисципліни - несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, матеріальну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом.

Позивача було притягнено саме до дисциплінарної відповідальності, за вчинення дисциплінарного правопорушення, а саме порушення службової дисципліни, не вихід на службу під час початку збройної агресії російської федерації на територію України (повномасштабне вторгнення).

Згідно п. 8 Порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема не виконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Відповідно п. 24 начальник зобов`язаний підтримувати високий рівень службової дисципліни в органах і підрозділах цивільного захисту, вимагати від підлеглих її додержання, не залишати поза увагою жодного факту вчинення дисциплінарного правопорушення, у повному обсязі використовувати надані йому права, правильно застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Згідно п. 30. Старший прямий начальник (начальник ГУ) може застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення, визначені цим Статутом, права на застосування та накладення яких надано молодшим начальникам.

Відповідно до п. 58 грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, а саме:

- невихід на службу без поважних причини;

- невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на органи чи підрозділ цивільного захисту завдань;

- вчинення інших дій чи бездіяльності, що полягає в порушенні службової дисципліни, не виконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту;

Відповідно до ст. 80 Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідальність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне порушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Відповідно до п. 80 Дисциплінарного статуту до Позивача було застосовано крайній захід дисциплінарного випливу, так як вчинене дисциплінарне правопорушення, а саме; не вихід на службу, під час збройної агресії російської федерації на територію України (повномасштабне вторгнення) є грубим дисциплінарним правопорушенням, яке не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту, яке за своєю чергою призвело до порушення присяги позивачем, контракту та нормативно - правових актів і призвело до підриву функціонування пожежно-рятувального підрозділу, який останній ухилявся від проходження служби цивільного захисту в особовий період, за що передбачена кримінальна відповідальність ст. 336-1 КК України.

Відповідно до п. 73 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» прямі начальники, які займають посади, передбачені штатним розписом для осіб середнього, старшого та вищого начальницького складу, мають право накладати на підлеглих дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 68-70 цього Статуту, в обсязі, визначеному керівником спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту.

Відповідно до п. 75 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» на осіб рядового і начальницького складу, які порушили службову дисципліну, можуть бути накладені лише визначені цим Статутом дисциплінарні стягнення, що відповідають ступеню вини особи.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, позивачем було допущено порушення службової дисципліни, в результаті чого дану особу притягнено до дисциплінарної відповідальності, службове розслідування було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а отже підстав для скасування його та рішень які були прийняті за результатами нього відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов