Справа № 140/2630/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2630/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до Пенсійного фонду України (далі ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення від 27.01.2023 №2785-37621/Л-03/8-2800/23 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 від 28.11.2022; зобов`язати Пенсійний фонд України скаргу позивача від 20.12.2022 задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/12312/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 21 квітня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

На виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, ГУ ПФУ у Волинській області в добровільному порядку з 21.04.2021 проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення суду ГУ ПФУ у Волинській області виконано лише до дати набрання рішенням суду законної сили, тобто до 19.02.2022, так як згідно пояснень органу Пенсійного фонду, рішення суду у яких відсутня кінцева дата виконується до дати набрання рішення суду законної сили.

Вважаючи такі дії уповноваженого органу протиправними позивачем було надіслано скаргу до ПФУ з метою вжиття заходів реагування щодо бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області та зобов`язати останнього надалі здійснювати нарахування та виплату доплати до пенсії відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/12312/21 продовжуючи з 19.02.2022.

Проте рішенням ПФУ від 27.01.2023 скаргу на рішення, дії ГУ ПФУ у Волинській області, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із таким рішенням уповноваженого органу, позивач звернулася із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що незгода заявника з відповіддю, не свідчить про порушення відповідачем вимог Закону №393/96-ВР. Лист Пенсійного фонду України від 27.01.2023 №2785-37621/Л-03/8-2800/23, виходячи з дискреційних повноважень Фонду, є відповіддю на звернення позивача та не є рішенням суб`єкта владних повноважень, у розумінні приписів статті 4 КАС України. Зазначений лист, не породжує прав та обов`язків для позивача, сам по собі не є управлінським рішенням, а є фізичним носієм інформації, що містить відповідь на поставлені питання позивачем та правову позицію Фонду.

Представник відповідача вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, пов`язаних з виконанням судового рішення, а вимоги позивача зобов`язати Пенсійний фонд прийняти рішення про задоволення її звернення є необґрунтованими та такими, що слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просила в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (3 категорія), що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/12312/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 21 квітня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Позивачем було подано скаргу до ГУ ПФУ у Волинській області у зв`язку з неправомірними діями щодо не нарахування та не виплати доплати до пенсії відповідно до рішення Волинського окружного суду у справі №140/12312/21 від 19.01.2022.

Листом ПФУ від 27.01.2023 №2785-37621/Л-03/8-2800/23 скаргу ОСОБА_1 від 20.12.2022 залишено без задоволення. В обґрунтування даного рішення відповідач послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 24.06.2020 у зразковій справі №240/4937/18, які полягають у тому, що у разі зміни чинного законодавства України, яким регулюються питання соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач повинен керуватися нормами законів, чинних на час призначення (нарахування) виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також зазначив, що скарга позивача стосується бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, ураховуючи пункт 2 Порядку №18-6, зазначений Порядок не поширюється на розгляд цієї скарги. Тому дану скаргу розглянуто у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій (далі - рішення), прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - органи, що призначають пенсії) визначає Порядок розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 №18-6, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 2007 р. за N 1241/14508 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 2 - 4 вказаного Порядку у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Скарга на рішення органу, що призначає пенсії, подається громадянином особисто або законним представником відповідно до законодавства або представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - заявник).

Подання скарги відповідно до цього Порядку не позбавляє заявника права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства.

Скарга на рішення управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями подається відповідно до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні органи Пенсійного фонду України), на рішення регіональних органів Пенсійного фонду України до Пенсійного фонду України та супроводжується документами, що свідчать про прийняття неправильних рішень.

Скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення заявника з прийнятим рішенням.

Пропущений з поважної причини термін може бути поновлений органом Пенсійного фонду України, що розглядає скаргу.

Відповідно до пункту 9 Порядку орган Пенсійного фонду України зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його у термін не більше одного місяця від дня надходження скарги на адресу заявника поштою або надати йому під розписку.

Якщо в місячний термін вирішити порушені у скарзі питання неможливо, орган Пенсійного фонду України може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги заявника, про що письмово повідомити заявника до закінчення тридцятиденного строку. При цьому загальний термін розгляду скарги не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду скарги може бути скорочено від встановленого цим пунктом терміну. У разі, якщо останній день строків розгляду скарги припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Згідно з пунктом 10 Порядку орган Пенсійного фонду України при розгляді скарги заявника перевіряє законність і обґрунтованість рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) повністю або в певній частині задовольняє скаргу.

У разі повного або часткового задоволення скарги органу, що призначає пенсії, даються розпорядження про вчинення відповідних дій.

Рішення за розглядом скарги заявника приймає керівник відповідного органу Пенсійного фонду України (або його заступник відповідно до розподілу функціональних повноважень) (пункт 11 Порядку).

Пунктом 12 передбачено, що рішення про результати розгляду скарги оформляється відповідно до вимог законодавства про мови. Рішення оформляється на бланку органу Пенсійного фонду України, який розглядав скаргу.

У рішенні зазначаються: повне прізвище та ініціали заявника; відомості про предмет оскарження, якого стосується скарга; дата прийняття скарги до розгляду, перелік документів, які були взяті до уваги при розгляді скарги, дата і номер оскаржуваного рішення, стисле викладення вимог і клопотання заявника, результати дослідження матеріалів скарги та докази, на яких ґрунтуються висновки посадової особи органу Пенсійного фонду України, яка розглядала скаргу, посилання на конкретні статті та пункти законів України та інших нормативно-правових актів, якими обґрунтовано відповідь на скаргу та висновок про задоволення чи часткове задоволення скарги або про відмову в задоволенні вимог чи клопотання заявника, викладених у скарзі.

У рішенні також зазначається, що в разі незгоди заявника з прийнятим рішенням воно може бути оскаржене в органі Пенсійного фонду України вищого рівня (із зазначенням строку такого оскарження) або в судовому порядку.

Рішення Пенсійного фонду України, прийняте за розглядом скарги, може бути оскаржене в судовому порядку в термін, передбачений законодавством України.

У разі повного або часткового задоволення скарги до рішення даються розпорядження органу Пенсійного фонду України, рішення якого скасовано повністю або в певній частині, про вчинення відповідних дій.

Оцінюючи правомірність та обґрунтованість рішення Пенсійного фонду України, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача, суд враховує наступне.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/12312/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 21 квітня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Суд зауважує, що рішення суду є завершальним окремим процесуальним актом у письмовій формі, у якому відповідно до положень чинного матеріального та процесуального закону застосовуються норми матеріального права до конкретних правовідносин, що були предметом адміністративного спору, в аспекті (не) задоволення позовних вимог.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, за частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, судове рішення - це акт судового розгляду справи. Метою судового рішення є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, яке переконує сторони і суспільство у справедливості суду, утвердженні ним прав людини та запобігає стану невизначеності в аналогічних ситуаціях і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/12312/21 лише до дати набрання ним законної сили, оскільки в рішенні відсутня «кінцева дата», суд зазначає наступне.

Змістом спірних правовідносин є право позивача на отримання соціальних виплат, що мають регулярний та постійний характер, а тому законодавчо не обмежені в якомусь часовому періоді.

Рішенням суду від 19.01.2022 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 21 квітня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Обмеження нарахування та виплати підвищення до пенсії будь-якою кінцевою датою без скасування таких виплат або права на них шляхом постановлення спеціального законодавчого акту суперечить змісту спірних правовідносин та чинному законодавству, яким регулюються ці правовідносини.

Відтак, рішення суду в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ в часовому вимірі повинно виконуватись до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин.

При цьому, Пенсійний фонд України приймаючи рішення за результатами розгляду скарги позивача, не обґрунтував жодним нормативно-правовим актом законність та обґрунтованість виконання ГУ ПФУ у Волинській області рішення суду від 19.01.2022 по справі №140/12312/21 до дати набрання ним законної сили.

Одночасно посилаючись на норми статей 378, 383 КАС України роз`яснив позивачу порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та про певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач не прийняв законне рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , у зв`язку з чим рішення відповідача від 27.01.2023 №2785-37621/Л-03/8-2800/23 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 20.12.2022, з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 073,60 грн, який сплачений квитанцією від 17.02.2023. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України від 27 січня 2023 року №2785-37621/Л-03/8-2800/23 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 від 28 листопада 2022 року.

Зобов`язати Пенсійний фонд України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 20 грудня 2022 року, з врахуванням висновків суду, викладених в рішенні суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Пенсійний фонд України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, ).

Суддя В.В. Дмитрук