Справа № 480/4299/22
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року Справа № 480/4299/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4299/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамтекс" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
У акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, що на їх думку полягало у реалізації частини імпортованого товару за цінами, які є нижчими, ніж договірна ( контрактна) вартість ТМЦ із урахуванням акцизного податку та мита, що підлягають сплаті та включаються до ціни товару , що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на 133138,00 грн. Податковий орган вважає, що при визначенні бази оподаткування ПДВ операцій з продажу товарів товариство повинно враховувати суму ввізного мита, яке було ним сплачене до бюджету під час ввезення даних товарів на митну територію України.
Позивач вважає висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки такими, що не відповідають вимогам чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. В обгрунтування зазначає, що за змістом п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів. Законодавством визначено, що при постачанні товарів, в тому числі які попередньо були ввезені на митну територію України, база оподаткування ПДВ за операціями з постачання таких товарів визначається на рівні не нижче ціни придбання (контрактної вартості). Ціна придбання імпортних товарів визначена сторонами і вказана в контрактах і вантажно-митних деклараціях. У відповідності до вимог абз.3 п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України до складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. Проте, при розрахунку бази оподаткування до договірної ціни відповідачем включено суму «Мито згідно ВМД», що не узгоджується з наведеними законодавчими вимогами.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що за результатами перевірки позивача встановлено порушення п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, а саме завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації), на суму 192 644 грн., внаслідок заниження податкових зобов`язань на суму 133 138 грн., та завищення податкового кредиту (р. 16 Декларації) на 59 506 грн.
Зокрема, TOB «Тамтекс»» на підставі контракту від 16.04.2021 №U21, укладеного з компанією IMMOLDIUM TRADE LTD, здійснювало імпорт ТМЦ у перевіряємому періоді та у попередніх періодах, з метою подальшої їх реалізації на території України. За результатами аналізу первинних документів, ЄРПН та митних декларацій встановлено, що ТОВ «Тамтекс» у грудні 2021 року здійснено реалізацію частини імпортованого товару за цінами, які є нижчими ніж договірна (контрактна) вартість ТМЦ із урахуванням мита, що підлягає сплаті і включається до ціни товарів. Розрахунок собівартості одиниці товару згідно ВМД проведено наступним чином: кількість товару * ціна товару в валюті * курс валюти + сума мита згідно ВМД = вартість товару згідно ВМД / кількість товару. Крім того, перевіркою встановлено реалізацію ТМЦ за цінами, які є нижчими їх собівартості (ціни придбання) згідно даних оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за грудень 2021.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України: база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Відповідно п. 190.1 ст. 190 Кодексу базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів. визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Таким чином, перевіркою встановлено заниження ТОВ «ТАМТЕКС» податкових зобов`язань з ПДВ на суму 133 138 грн. за грудень 2021 року, у зв`язку з реалізацією імпортованих ТМЦ за цінами, які є нижчими ніж договірна (контрактна) вартість ТМЦ із урахуванням мита, що підлягає сплаті і включаються до ціни товарів.
Завищення у рядку 16.1 (колонка Б) на суму 59 506 грн. допущено за рахунок відображення в ньому значення рядка 21 податкової декларації з ПДВ за листопад 2021 року, яке було зменшено за результатами проведення документальної перевірки дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, що визначене з урахуванням від`ємного значення, задекларованого у попередніх звітних періодах, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (акт від 20.01.2022 №458/18-28-07-03-07/43731910/1).
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 09.02.2022 по 17.02.2022 Головним управлінням Державної податкової служби у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тамтекс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення, задекларованого у попередніх звітних періодах, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що 23.02.2022 складений акт №1033/18-28-07-03-07/43731910/16 ( а.с.12-26).
На думку податкового органу позивачем допущене порушення п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, що на їх думку полягало у реалізації частини імпортованого товару за цінами, які є нижчими, ніж договірна ( контрактна) вартість ТМЦ із урахуванням акцизного податку та мита, що підлягають сплаті та включаються до ціни товару , що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на 133138,00 грн. Податковий орган, посилаючись також на п. 190.1 ст. 190 Кодексу, вважає, що при визначенні бази оподаткування ПДВ операцій з продажу товарів товариство повинно враховувати суму ввізного мита, яке було ним сплачене до бюджету під час ввезення даних товарів на митну територію України.
Суд вважає висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки такими, що не відповідають вимогам чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ТОВ «Тамтекс» на підставі контракту від 16.04.2021 №U21, укладеного з компанією IMMOLDIUM TRADE LTD, здійснювало імпорт ТМЦ у перевіряємому періоді та у попередніх періодах та в подальшому реалізовувало їх на території України. При цьому, визначаючи базу оподаткування податком на додану вартість в господарських операціях з продажу товарів, позивачем не враховано суму ввізного мита, яке було сплачене ним до бюджету під час ввезення даних товарів на митну територію України.
Надаючи правову оцінку цим правовідносинам, суд зазначає таке.
Положення пункту 23.1 статті 23 Податкового кодексу України передбачають, що базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.
Стаття 188 Податкового кодексу України встановлює порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.
Частиною першою статті 189 Господарського кодексу України встановлено, що ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна придбання товарів, визначається сторонами договору і міститься в товаросупровідних документах.
Відповідно до підпункту б) пункту 61 ч.1 ст.4 Митного кодексу України українські товари це товари, зокрема, ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на цій території.
Водночас п. 190.1 ст.190 Податкового кодексу України визначає базу оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України для нарахування податку на додану вартість безпосередньо під час проведення митних процедур і поширюється на операції з митного оформлення імпортованих товарів, що передбачено, зокрема. п.3 ст. 270 та п.1 ст.294 Митного кодексу України.
Таким чином, посилання контролюючого органу на положення ст.190 Податкового кодексу України при кваліфікації дій позивача як порушення, є безпідставними та суперечать наведеним нормам.
Не заслуговують на увагу також посилання контролюючого органу на вимоги п.9 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 20 жовтня 1999 року, оскільки, дана норма регулює порядок визначення первісної вартості запасів та не застосовується під час оподаткування податком на додану вартість операцій з продажу товарів.
Так, вказана позиція суперечить вимогам абз. четвертого ч. 5) п.4 розділу Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку па додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, яким визначено: «у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу».
На підставі викладеного суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2888,52 грн. (а.с.7).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамтекс» 2888,52 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах