Справа № 120/9344/22
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29 березня 2023 р. Справа № 120/9344/22
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2023 у справі №120/9344/22 адміністративний позов задоволено.

17.02.2023 від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення, у якій останній просить суд винести додаткове рішення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з 90% сум грошового забезпечення, без застосування обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 20.02.2023 розгляд заяви ОСОБА_1 вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

24.02.2023 від представника відповідача надійшли пояснення, у яких він заперечує проти винесення додаткового рішення, оскільки вважає, що рішенням від 06.01.2023 винесене в межах позовних вимог позивача.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення по суті, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд звертає увагу, що зазначений перелік є вичерпним.

У постанові Пленуму ВАСУ «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7 зазначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, яким закінчено судовий розгляд в суді першої інстанції, внаслідок чого залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, з приводу яких досліджувалися докази.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку відповідно до довідки від 01.10.2020 №150, виданої Службою зовнішньої розвідки України із застосуванням обмеження при перерахунку пенсії максимальним розміром та перерахунку суми пенсії за вислугу років з урахуванням індексації з 01.03.2022 без обмеження її максимальним розміром.

Рішенням суду від 06.01.2023 позовну заяву задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% сум грошового забезпечення під час здійснення її перерахунку на підставі оновленої довідки від 01.10.2020 №150, виданої Службою зовнішньої розвідки України, із застосуванням обмеження максимальним розміром з 01.03.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням уже виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації з 01.03.2022 без обмеження її максимальним розміром, з урахування уже виплачених сум.

Таким чином, судом не вирішено позовну вимогу в частині зобов`язання відповідача здійснювати з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром.

Вирішуючи по суті позовну вимогу про зобов`язання відповідача здійснювати з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром, суд керується наступними мотивами.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: - частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Окрім цього, відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом із тим, згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного вище Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Системний аналіз наведених норм доводить, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Судом установлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.12.2020 по справі №120/6410/20, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням довідки від 01.10.2020 №150, виданої Службою зовнішньої розвідки України, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання зазначеного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.04.2019, однак обмежено суму грошового забезпечення позивача зі встановлених 90% до 70%.

Крім того, при проведенні індексації з 01.03.2022 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 пенсійний орган обмежив нараховану пенсію позивача максимальним розміром, а саме: з 24815,94 грн до 19340,00 грн.

30.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату його пенсії з 01.04.2019 виходячи з 90% сум грошового забезпечення та з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром.

У листі від 17.10.2022 №8277-8038/Б-02/8-0200/22 Головне управління ПФУ у Вінницькій області відмовило позивачу у здійсненні зазначених перерахунків.

Разом із тим, у резолютивній частині рішення суд не зобов`язав відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження її максимальним розміром, що призвело до не ухвалення рішення з цього приводу.

Оскільки судом під час розгляду справи № 120/9344/22 не вирішено позовну вимогу, з приводу якої досліджувалися докази, суд вказує на наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про ухвалення додаткового рішення у цій справі та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% сум грошового забезпечення, без застосування обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

З огляду на наведене, заява про прийняття додаткового судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №120/9344/22 задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% сум грошового забезпечення, без застосування обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна