Справа № 120/448/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 березня 2023 р. Справа № 120/448/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанінви, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачеві грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, щомісячної премії за 3 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року; зобов`язання відповідача обчислити та виплатити позивачеві грошове забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, щомісячну премію за 3 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що проходив військову службу у відповідача та згідно наказу №127 від 03.07.2020 року його виключено зі списків особового складу військової частини. Позивач вказує, що, оскільки протягом 2020 року його грошове забезпечення нараховувалось та виплачувалось відповідачем із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року, він звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та доплати належного за період з 29.01.2020 року по день звільнення грошового забезпечення, обчисленого із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт. Відповідач в телефонному режимі повідомив про відсутність підстав для здійснення вказаного перерахунку, водночас письмової відповіді на заяву позивача не надав. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.03.2023 року за вх.№11683/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог. Мотивуючи свою позицію відповідач зазначає, що що порядок та розмір нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям передбачений постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. П. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (до 24.02.2018 року) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Разом із тим, Постановою №103, що набрала законної сили 24.02.2018 року, в п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 внесено зміни та викладено його в наступній редакції: Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Станом на теперішній час до п. 4 вищевказаної постанови в останній редакції суб`єктом владних повноважень не внесено жодних змін. Таким чином згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Застосування ж мінімальної заробітної плати як розрахункової величини до грошового забезпечення, з якого мала б перераховуватись пенсія особам звільнених з військової служби, матиме наслідком неправильний обрахунок відповідних сум за основу братиметься величина грошового забезпечення, яка фактично діючими військовослужбовцями не отримується. З огляду на викладене, на думку відповідача, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у відповідача. Наказом командира військової частини № 127 від 03.07.2020 року позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 03.07.2020 року.

Цим же наказом визначено виплатити позивачеві премію за 03 доби липня 2020 року в розмірі 41 % посадового окладу (за 21 тарифним розрядом) у повному обсязі, а також одноразову грошову допомогу при звільненні. Крім того в наказі зазначено, що позивач отримав грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік та матеріальну допомогу за 2020 рік.

Протягом 2020 року грошове забезпечення позивачеві нараховувалось та виплачувалось відповідачем із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року.

06.12.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та доплати належного за період з 29.01.2020 року по день звільнення грошового забезпечення, обчисленого із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідач в телефонному режимі повідомив позивачеві, що постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 цієї постанови.

Письмової відповіді на заву позивача від 06.12.2022 року відповідачем не надано.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року при визначенні грошового забезпечення з 29.01.2020 по 03.07.2020 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018 року, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

П. 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018 року) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому додатки 1 та 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку, п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.

Суд звертає увагу, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми Постанови № 704, п. 4 якої має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб.

Проте постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких п. 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, п. 4 Постанови № 704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни. Отже, зміни до п. 4 Постанови № 704, внесені п. 6 постанови № 103, з 01.02.2020 року не підлягають застосуванню.

Таким чином, відповідно до редакції п. 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог п. 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01.02.2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд доходить до висновку, що саме з 29.01.2020 року дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діє редакція п. 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 року була відновлена дія п. 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018 року. Таким чином, з 29.01.2020 року, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Враховуючи наведене суд доходить до висновку про протиправність дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачеві грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, щомісячної премії за 3 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.

Вирішуючи питання про зобов`язання відповідача обчислити та виплатити позивачеві грошове забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, щомісячну премію за 3 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання дій відповідача протиправними можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що судом визнано протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачеві грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, щомісячної премії за 3 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача обчислити та виплатити позивачеві грошове забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, щомісячну премію за 3 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, щомісячної премії за 03 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 обчислити та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 року по 03.07.2020 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік, щомісячну премію за 03 доби липня 2020 року у розмірі 41% посадового окладу (за 21 тарифним розрядом), грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, визначеного Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , еод ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.03.2023 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна