Справа № 240/40738/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

29 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/40738/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Як вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/40738/21 за позовом ОСОБА_1 було визначено суддю Черняхович І.Е.

Ухвалою від 14.12.2021 провадження в адміністративній справі №240/40738/21 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відділом документального забезпечення суду 28 березня 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/40738/21.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, позивач вказує, що з дати відкриття провадження пройшов рік і три місяці. При цьому відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень встановив, що суддя Черняхович Ірина Едуардівна за цей час розглянула сотні позовів, які надійшли до суду значно пізніше. Аналіз прийнятих суддею рішень свідчить, що для судді Черняхович I.E. є позивачі чи іх представники, до яких суддя ставиться прихильно, а є позивачі чи їх представники, справи яких умисно, штучно не розглядаються. З посиланням на ст. 36 КАС України, позивач заявляє відвід судді Черняхович І.Е..

Ухвалою від 28.03.2023 постановлено: "Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 від 28.03.2023 про відвід судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/40738/21. Передати адміністративну справу №240/40738/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 та ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді".

Розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 №80 призначено автоматизований розподіл заяви. Згідно даних протоколу автоматизованого розподілу між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді Черняхович І.Е. визначено суддю Лавренчук О.В..

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Черняхович І.Е..

Згідно з ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення. Відповідно до наведених положень унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Із змісту заяви позивача про відвід слідує, що позивач вважає підставою для відводу головуючого судді тривалий розгляд адміністративної справи №240/40738/21.

Оцінюючи вказаний аргумент суд зауважує, що сам по собі факт тривалого розгляду справи не може свідчити про безсторонність судді, оскільки прямо не передбачений законом як підстава для відводу, і в контексті аргументів позивача та відповідно до обставин справи, не викликає сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас, суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (стаття 6 частина 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Отже, не є підставою для відводу судді Черняхович І.Е. твердження позивача, викладене у заяві про відвід судді Черняхович І.І. про те, що "є позивачі чи їх представники, до яких суддя ставиться прихильно", оскільки вони є припущенням, не підтвердженим належними і допустимими доказами.

Таким чином, аргументи позивача, якими він мотивує свою заяву про відвід судді Черняхович І.Е., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію".

Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість судді Черняхович І.Е. у заяві не вказано, і суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черняхович І.Е.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Черняхович Ірини Едуардівни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.В. Лавренчук