Справа № 460/17687/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/17687/21 пров. № А/857/1622/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Курильця А.Р.

суддів: Кушнерика М.П., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя у І інстанції - Щербаков В.В.,

дата винесення рішення чи ухвали - 14.12.2022,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення - 14.12.2022,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач ) в якому просив скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 14.06.2021 №001700/17-00-24-05/ НОМЕР_1 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а також не повно встановлені обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно з п.8 ст.9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 вказаного Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. При застосуванні штрафів, зазначених у вказаному підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. 14.06.2021 року відповідачем правомірно та обгрунтовано сформовано та направлено позивачу рішення № 001700/17-00-24-05/ НОМЕР_1 на суму штрафних санкцій та пені в розмірі 5338.32 грн. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фізичні особи-підприємці є платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до банківських квитанцій, позивач сплачував єдиний соціальний внесок,

За грудень 2013 року: 16.01.2014 на суму 445,79 грн.

За 2014 рік: 17.02.2014 - 445,79 грн, 16.03.2014 - 445,79 грн, 16.04.2014 - 445,79 грн, 16.05.2014 - 445,79 грн, 18.06.2014 - 445,79 грн, 18.07.2014 - 376,37 грн, 19.08.2014 - 376,37 грн, 20.08.2014 - 46,28 грн, 18.09.2014 - 445,79 грн, 17.10.2014 - 445,79 грн, 19.11.2014 - 500,96 грн, 12.12.2014 - 464,18 грн, 14.01.2015 - 464,18 грн, всього 5348,87 грн.;

За 2015 рік: 06.02.2015 - 464,18 грн, 16.03.2015 - 464,18 грн, 17.04.2015 - 464,18 грн, 19.05.2015 - 464,18 грн, 18.06.2015 - 464,18 грн, 17.07.2015 - 464,18 грн, 17.08.2015 - 464,18 грн, 17.09.2015 - 464,18 грн, 20.10.2015 - 525,16 грн, 19.11.2015 - 525,16 грн, 18.12.2015 - 525,16 грн, 19.01.2016 - 525,16 грн, всього 5814,08грн.;

За 2016 рік: 18.02.2016 - 303,16 грн, 16.03.2016 - 303,16 грн, 19.04.2016 - 303,16 грн, 19.05.2016 - 303,16 грн, 16.06.2016 - 319,00 грн, 19.07.2016 - 319,00 грн, 18.08.2016 - 319,00 грн, 20.09.2016 - 319,00 грн, 18.10.2016 - 319,00 грн, 18.12.2016 - 638,00 грн, 18.01.2017 - 352,00 грн, всього 3 797,64 грн.;

За 2017 рік: 17.02.2017 - 704,00 грн, 20.03.2017 - 704,00 грн, 18.04.2017 - 704,00 грн, 16.05.2017 - 704,00 грн, 20.06.2017 - 704,00 грн, 14.07.2017 - 704,00 грн, 18.08.2017 - 704,00 грн, 19.09.2017 - 704,00 грн, 18.10.2017 - 704,00 грн, 17.11.2017 - 704,00 грн, 19.12.2017 - 704,00 грн, 18.01.2018 - 704,00 грн, всього 8 448,00 грн.;

За 2018 рік: 16.02.2018 - 819,06 грн, 19.03.2018 - 819,06 грн, 17.04.2018 - 819,06 грн, 18.05.2018 - 819,06 грн, 20.06.2018 - 819,06 грн, 17.07.2018 - 819,06 грн, 14.08.2018 - 819,06 грн, 13.09.2018 - 819,06 грн, 18.10.2018 - 819,06 грн, 19.11.2017 - 819,06 грн, 18.12.2018 - 819,06 грн, 16.01.2019 - 819,06 грн, всього 9 828,72 грн.;

За січень-березень 2019 року: 18.02.2019 - 918,06 грн, 18.03.2019 - 918,06 грн,18.04.2019 - 918,06 грн, 18.05.2018 - 819,06 грн, 20.06.2018 - 819,06 грн, 17.07.2018 - 819,06 грн, 14.08.2018 819,06 грн, 13.09.2018 819,06 грн, 18.10.2018 819,06 грн, 19.11.2017 819,06 грн, 18.12.2018 819,06 грн, 16.01.2019 819,06 грн, всього 9828,72 грн.

14.06.2021 відповідачем прийнято рішення №0017000/17-00-24-05/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 5338,32 грн з 21.01.2014 по 24.04.2019. Штрафні санкції: у розмірі 3802,34 грн, також нараховано пені у розмірі 1535,98 грн.

Під час сплати єдиного соціального внеску, позивачем за період з 21.01.2014 по 24.04.2019, помилково були перераховані кошти по ЄСВ на інший розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Рівненській області, зокрема в період з січня по жовтень 2014 року № 1716, а не № 716, в період з листопада 2014 року № 1716, а не № 1716. У зв`язку з чим, у позивача виникла заборгованість по єдиному соціальному внеску.

Не погоджуючись з діями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що для підтвердження факту несплати єдиного внеску необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету. Відповідно до платіжних документів за період січня 2014 по квітень 2019 позивач сплатив ЄСВ, які були помилково спрямовані на інший рахунок, у зв`язку із чим не відображались на рахунку позивача, що призвело до формування недоїмки по сплаті ЄСВ. Разом з тим, передбачені в Законі №2464-VI штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. За таких обставин суд прийшов до висновку, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-V (із змінами та доповненнями) (далі Закон №2464-VI).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок, ЄСВ) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пп. 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів входить до функцій контролюючих органів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п. 1 ч. 8, п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

З 11 серпня 2013 року набрали чинності положення ч. 5, ч. 7 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до яких сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Пунктом 1 ч. 10 ст. 9 цього Закону також встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно з частиною 10, пунктом 2 частини 11 статті 25 вказаного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Норма щодо своєчасності сплати єдиного внеску передбачена також Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі Інструкція №449).

Так, в розділі IV пункту 2 Інструкції №449 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Частиною 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

За змістом ст. 45 Бюджетного кодексу України органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів та інших доходів відповідно до законодавства.

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Також пунктом 22. 4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-III передбачено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

На підставі системного аналізу наведених вище приписів нормативно-правових актів можна дійти висновку, що своєчасна сплата єдиного внеску - це внесення платниками відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем під час сплати єдиного соціального внеску за період з 21.01.2014 по 24.04.2019 помилково були перераховані кошти по ЄСВ на інший розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Рівненській області, в період з січня по жовтень 2014 року № 1716, а не № 716, в період з листопада 2014 року № 1716, а не № 1716.

Тобто, загальна сума ЄСВ, що належала до сплати позивачем у вказаний період сплачена повністю, але за невірним рахунком, а розбіжність виникла у зв`язку із неправильним спрямуванням призначення платежів ЄСВ. Зазначені штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1897/17, від 25.03.2019 у справі № 823/567/17, від 10.04.2020 у справі № 821/844/17 та від 13.01.2021 у справі № 820/5282/17.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 460/17687/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.