Справа № 300/1857/22
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. справа № 300/1857/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про стягнення грошової допомоги на оздоровлення в розмір 9 430, 39 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2022 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі відповідач, контролюючий орган) про стягнення грошової допомоги на оздоровлення в розмір 9 430, 39 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків, які позивач у строк встановлений судом усунув.

16.05.2022 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтував тим, що відповідач протиправно, в порушення норм Законів України "Про оплату праці", "Про відпустки", статті 57 Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 за №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" при наданні йому щорічної основної відпустки у кількості 14 календарних днів та при його звільненні зі служби в органах податкової міліції не нарахував та не виплатив грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 9 430 гривень.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в податковій міліції Головного управлінні Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на посаді старшого оперуповноваженого відділу аналітичної роботи, прогнозування та оцінки ризиків.

14.07.2021 позивач подав рапорт т.в.о. начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області Гураку О.Б. про надання йому з 15.07.2021 частини чергової відпустки за 2021 рік, терміном 14 діб з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 14.07.2021 за №99-в лейтенанту податкової поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу аналітичної роботи, прогнозування та оцінки ризиків ГУ ДФС в Івано-Франківській області надано частину чергової відпустки за 2021 рік тривалістю 14 календарних дні, з 15.07.2021 до 28.07.2021.

Відповідно до наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Івано-Франківській області «Про звільнення ОСОБА_1 » за №108-о від 23.09.2021 звільнено з посади та податкової міліції органів ДФС у запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом "г" Положення (через скорочення штатів) лейтенанта податкової поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу аналітичної роботи, прогнозування та оцінки ризиків ГУ ДФС в Івано-Франківській області, 23.09.2021.

Пунктом 3 наказу №108-о від 23.09.2021 визначено, що не використана відпустка позивача для виплати компенсації становить 12 календарних днів (в тому числі 06 календарних днів невикористаної чергової відпустки за 2020 рік та 06 календарних днів залишку чергової відпустки за фактично відпрацьований час з 01.01.2021 до 23.09.2021.

Згідно з грошовим атестатом за № 32 від 23.09.2021 позивачу матеріальна допомога для оздоровлення при наданні основної відпустки не надавалась.

Згідно листа відповідача №154/Г/09-97-07 від 25.11.2021, грошова допомога для оздоровлення позивачу не виплачена у зв`язку із відсутністю коштів. Позивачу роз`яснено, що відповідно до вимог Податкового кодексу України, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, постанови Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 №616, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 року за №928/32380 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції (далі Наказ №616). Даний Порядок №616 визначає механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції. Відповідно до пункту 2 Розділу V "Одноразові додаткові види грошового забезпечення" Наказу №616, керівник територіального органу у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного органу, має право надавати один раз на календарний рік особам начальницького складу податкової міліції допомогу для оздоровлення під час надання чергової відпустки в розмірі місячного грошового забезпечення. Оскільки, наказом ГУ ДФС в області за №108-о від 23.09.2021 позивача звільнено з посади та податкової міліції органів ДФС, а допомога для оздоровлення виплачується при наданні чергової відпустки працівникам, то у ГУ ДФС в області немає законних підстав для її виплати.

У зв`язку із не нарахуванням та не виплатою позивачу Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області грошової допомоги на оздоровлення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з служби).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 цього Закону, входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина 3 статті 2 Закону України "Про оплату праці").

Матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, зокрема, на оздоровлення, відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплати фонду оплати праці (підпункт 2.3.3 пункту 2.3 розділу ІІ Інструкції із статистики заробітної плати, затвердженої Державним комітетом статистики України №5 від 13.01.2004).

Як встановив суд, позивач проходив службу в органах податкової міліції, вислуга років станом на 23.09.2021 становила 04 роки 02 місяці 25 днів, що підтверджується грошовим атестатом за № 32 від 23.09.2021.

Розділом XVIII-2 "Податкова міліція" Податкового кодексу України (виключений на підставі Закону №1797-VIII від 21.12.2016 в редакції, чинній на час проходження позивачем служби) було визначено правові засади організації та діяльності податкової міліції, їх статус, а також порядок проходження служби.

Згідно статті 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Статті 356 Податкового кодексу України визначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Державний нагляд за охороною праці осіб начальницького і рядового складу податкової міліції здійснюється самостійними органами державного нагляду за охороною праці податкової міліції.

Згідно з статтею 92 Закону України "Про Національну поліцію" "Про Національну поліцію" за №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIII, в редакції, чинній на час проходження позивачем служби), поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

При цьому, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (пункт 353.1 статті 353 Податкового кодексу України).

На працівників податкової міліції поширюється Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 за №114 (далі Положення №114).

Так, порядок надання відпусток регламентований розділом VІ Положення №114.

Згідно із пунктом 49 Положення №114 особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, серед іншого, надаються чергові відпустки.

Разом з тим, Положення №144 не регулює порядок нарахування і виплати допомоги для оздоровлення під час надання відпусток, в тому числі чергових.

За змістом пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 за №616 грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Розділом V Порядку №616 передбачено порядок виплати допомоги для оздоровлення, зокрема.

Керівники територіальних органів ДФС у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного органу, мають право надавати один раз на календарний рік особам начальницького складу податкової міліції допомогу для оздоровлення під час надання чергової відпустки в розмірі місячного грошового забезпечення.

Допомога надається відповідно до наказу територіального органу ДФС - для керівників, заступників керівників та інших осіб начальницького складу податкової міліції структурних підрозділів цього територіального органу ДФС, а також для перших заступників, заступників керівників територіальних органів ДФС нижчого рівня.

Допомога надається згідно з наказом відповідного органу ДФС про відпустку, який готує служба управління персоналом.

Проект наказу про відпустку особам начальницького складу податкової міліції підрозділів оперативного документування готує управління оперативного документування Головного оперативного управління ДФС.

Таким чином, спеціальним нормативно-правовим актом, який врегульовує спірні правовідносини визначено наступні складові (умови), за яких працівник податкової міліції може реалізувати право на отримання допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, а саме: допомога може бути нарахована і виплачена тільки під час надання чергової відпустки; допомога надається згідно з наказом керівника відповідного територіального органу ДФС про відпустку; допомога надається виключно у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного територіального органу ДФС.

За відсутності поєднання таких трьох складових спірна допомога не надається, не нараховується і відповідно не виплачується.

Відповідно до рапорту позивача від 14.07.2021 про надання частини чергової відпустки за 2021 рік терміном 14 діб з 15.07.2021 з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення, такий документ був погоджений начальником відділу АРП та ОР ГУ ДФС в області та т.в.о. начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Зі зміст наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 14.07.2021 №99-в, яким позивачу надано відпустку, суд встановив, що йому надано частину чергової відпустки за 2021 рік тривалістю 14 календарних дні, з 15.07.2021 до 28.07.2021, на підставі рапорту від 13.07.2021. Такий наказ не містить відомостей щодо нарахування і виплату допомогу для оздоровлення.

З аналіз рапорту позивача від 14.07.2021 та наказу відповідача за № 99-в від 14.07.2021, дані документи не містять будь-яких відомостей за яких позивач не може реалізувати своє право на отримання допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, оскільки в цих документа немає відомостей, зокрема, про те, що така допомога надається виключно у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідного територіального органу ДФС.

Вказане свідчить, що реалізуючи адміністративно-розпорядчі функції керівник територіального органу ДФС надав позивачу відпустку без виплати матеріальної допомоги для оздоровлення, без зазначення наявності чи відсутності, станом на день погодження рапорту і видання наказу про відпустку, необхідних/достатніх бюджетних асигнувань ("кошторисних призначень") для нарахування і виплати позивачу допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Як наслідок, суд не встановив підстав для відмови у виплаті позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

За таких обставин, з врахуванням тих обставин, що позивач звільнений з посади та податкової міліції через скорочення і йому протиправно не виплачено матеріальну допомогу для оздоровлення при наданні відпустки та після звільнення з посаду, суд вважає, що виплата позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення в сумі 9 430, 39 гривень підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно частини 2 статті 134 даного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 992, 40 гривень згідно з квитанцією № 503-04-008/С від 04.05.2022 та витрат, пов`язаних з розглядом справи (на професійну правничу допомогу) згідно копії ордеру на надання правової допомоги адвокатом Боднарчуком Андрієм Михайловичем серії АТ № 1023069, договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2021, розрахунку винагороди згідно договору про надання правової (правничої) допомоги, акта прийняття-передачі виконаної роботи від 05.11.2021, квитанції до прибуткового касового ордера за № 18 від 05.11.2021 про сплату позивачем гонорару в розмірі 2 500 гривень.

Розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в розмірі 992, 40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення в сумі 9 430 (дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень 39 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.