Справа № 440/4745/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 р. Справа № 440/4745/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2022, по справі № 440/4745/22

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області , Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 37 від 11.04.2022 щодо відмови в переведенні з 04.04.2022 ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до п. 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIIІ з урахуванням довідок про заробітну плату № 4 від 10.02.2022 та № 2 від 10.02.2022 та № 3 від 10.02.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перевести з 04.04.2022 ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до п. 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIIІ з урахуванням довідок про заробітну плату № 4 від 10.02.2022 та № 2 від 10.02.2022 та № 3 від 10.02.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 37 від 11.04.2022 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 04.04.2022 про переведення з одного виду пенсії на інший.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 04.04.2022 з урахуванням довідок Виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про заробітну плату № 4 від 10.02.2022 та № 2 від 10.02.2022 та № 3 від 10.02.2022.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про відсутність підстав для переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з огляду на відсутність необхідного стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію за Законом України «Про державну службу», оскільки період перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, у тому числі станом на 01.05.2016, виключає віднесення вказаного періоду до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії за Законом України «Про державну службу»

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

04.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та розрахунку її на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) Виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області від 10.02.2022 за вих. № 3 за період з 01.01.2021 по 31.01.2022, № 2 за період з 16.12.2020 по 31.01.2022, № 4 станом на січень 2022 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням відділу перерахунків пенсій № 2 від 11.04.2022 № 37 відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посаді державної служби.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, не перешкоджає зарахування відповідних періодів проходження служби до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набув чинності 01.05.2016.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Так, відповідачем в основу оскаржуваного рішення покладено висновки про те, що на момент набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 899-VІІІ від 10.12.2015 (01.05.2016) позивач не перебував на посаді, віднесеній до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 889-VІІІ та актами Кабінету Міністрів України, а стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 889-VІІІ та актами Кабінету Міністрів України складає лише 18 років 10 місяців 25 днів.

Отже, спірним питанням є наявність у позивача стажу роботи на державній службі, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та перебування станом на 01.05.2016 на посаді, що віднесена до посад державної служби.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 наявні наступні періоди роботи позивача:

- з 25.12.1996 призначений на посаду головного зоотехніка в Богуславському районному управлінні сільського господарства, прийняв присягу державного службовця, присвоєно 14 ранг державного службовця; 04.01.2000 присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 05.05.2000 переведений на посаду начальника виробничого відділу в Управлінні сільського господарства і продовольства Богуславської райдержадміністрації;

- 17.08.2005 призначений на посаду начальника служби з питань тваринництва;

- 01.12.2009 призначений на посаду завідувача сектору з питань тваринництва; 10.01.2010 присвоєно 12 ранг державного службовця; 03.01.2012 присвоєно 11 ранг державного службовця;

- з 01.05.2014 по 19.05.2015 працював на посаді заступника начальника управління, начальника відділу організації виробництва, переробки та маркетингу сільськогосподарської продукції;

- з 20.11.2015 по 04.12.2020 року перебував на посаді сільського голови Шупиківської сільської ради та прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування; 23.11.2015 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування; 12.12.2017 присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування; 17.12.2019 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- 16.12.2020 затверджений на посаду старости сіл Шупики, Карандинці, Туники у Виконавчому комітеті Богуславської міської ради, прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування, збережено раніше присвоєний 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Отже, на момент 01.05.2016 ОСОБА_1 перебував на посаді сільського голови Шупиківської сільської ради, яка, на думку відповідача, не віднесена до посад державної служби, що дають підстави для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Порядок № 283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з затвердженням 25.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 229 нового Порядку обчислення стажу державної служби, п. 6 якого містить норму аналогічну п. 8 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку № 283.

Відповідно до п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 2493-ІІІ.

Таким чином, до стажу державної служби відноситься час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, які визначені Законом № 2493-ІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 2493-ІІІ в органах місцевого самоврядування встановлюються, зокрема, такі категорії посад:

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Статтею 15 Закону № 2493-ІІІ передбачено, що при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Встановлюються такі ранги посадових осіб місцевого самоврядування: особам, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; особам, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; особам, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; особам, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; особам, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; особам, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. Ранги, які відповідають посадам першої та другої категорій, а також ранги сільським, селищним, міським головам, головам районних, районних у містах рад, старостам присвоюються рішенням відповідної ради в межах відповідної категорії посад.

На підставі викладеного колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований, як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Таким чином, до стажу державної служби відноситься час перебування на посадах сільських голів та старост, з огляду на що періоди роботи позивача на посадах сільського голови Шупиківської сільської ради з 20.11.2015 по 04.12.2020 та старости сіл Шупики, Карандинці, Туники у Виконавчому комітеті Богуславської міської ради з 16.12.2020 зараховуються до стажу служби, що дає підстави для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Крім того, із наведеного слідує, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 займав посаду, віднесену до категорій посад державної служби, а саме сільського голови Шупиківської сільської ради, та мав не менше 10 років стажу державної служби.

Системний аналіз положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, п. п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 889-VIII дає підстави вважати, що право на пенсію державних службовців відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ мають особи: 1) чоловіки (які досягли 62 років) та жінки (які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (60 років)), що станом на 01 травня 2016 року мають необхідний страховий стаж відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку (62 роки - для чоловіків та 60 років - для жінок) працювали на посадах державних службовців; 2) чоловіки (які досягли 62 років) та жінки (які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (60 років), які станом на 01 травня 2016 року мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення цього віку.

Таким чином, враховуючи, що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" позивач досяг віку 62 років; станом на 01.05.2016 мав не менше 10 років стажу державної служби та займав посаду, віднесену до категорій посад державної служби, а також станом на 04.04.2022 мав стаж державної служби більше 27 років, позивач набув право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII на підставі п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 37 від 11.04.2022 про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, під час розрахунку пенсії підлягають застосуванню відомості відображені в довідках про заробітну плату Виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про заробітну плату № 4 від 10.02.2022 та № 2 від 10.02.2022 та № 3 від 10.02.2022, оскільки як встановлено з матеріалів справи, з усіх видів виплат, включених у довідки, позивачем сплачено страхові внески.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 по справі № 440/4745/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий