Справа № 380/14636/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Справа № 380/14636/22 пров. № А/857/2616/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Кушнерика М.П.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнати протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року (суддя Качур Р.П., м.Львів),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Постанова №1078, Порядок №1078 відповідно) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.03.2018 по 26.04.2020;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 26.04.2020, виходячи з фіксованої величини 4213,85 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 в сумі 108998,26 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року провадження в справі закрито.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить таку скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги вказує, що у справі №380/8755/20 предметом спору є право позивача на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення з визначенням базового місяця січня 2008 року та березня 2018 року. Тобто у цій справі не досліджувалося питання наявності права, розміру, механізму розрахунку щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 Порядку №1078 у період з 01.03.2018.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини вже вирішено Львівським окружним адміністративним судом рішення по якій набрало законної сили.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що у жовтні 2020 року позивач звертався до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 26.04.2020 у повному обсязі; зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 26.04.2020 в сумі 189765,99 грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 26.04.2020 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови № 1078.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі №380/8755/20 (далі Рішення суду), яке набрало законної сили 16.03.2021, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця для нарахування індексації березня 2015 року. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця для нарахування індексації - січня 2008 року з урахуванням виплачених сум. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 26.04.2020 та про стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у розмірі 189765,99грн відмовлено повністю.

18.03.2020 позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення. Така заява обґрунтована тим, що у позовній заяві позивач просив зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.04.2020 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови №1078. Відмовляючи в цій частині позовних вимог суд, на думку позивача, не надав оцінку виконанню відповідачем вимог абзаців 4 пункту 5 вказаної Постанови №1078.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2021 року у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі відмовлено повністю.

При цьому, у цій ухвалі суд вказав, що питання щодо зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.04.2020 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови вирішено безпосередньо при прийнятті Рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зі змісту оскаржуваної ухвали видно, що позивачем у справі № 380/8755/20 вже було заявлено позовні вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.04.2020 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови № 1078 і судом прийнято рішення щодо таких вимог, яке набрало законної сили.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції внаслідок не згоди із Рішенням суду, в частині відмовлених позовних вимог про визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 26.04.2020 та про стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь позивача індексації грошового забезпечення у розмірі 189765,99 грн, позивач-апелянт оскаржив Рішення суду, у відповідній частині в апеляційному порядку, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, в оскаржуваній частині залишено без змін.

Отже, зі спірних позовних вимог слідує, що є судове рішення у справі № 380/8755/20, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду по аналогічній справі, що викладена у постанові від 15 грудня 2022 року у справі №120/10267/21-а.

Апеляційни суд, в розглядуваному випадку також враховує позиції Верховного Суду, що викладені у постановах від 15 грудня 2022 року, 31 січня 2023 року у справах №№460/3473/21, 340/3391/22, однак зважаючи на предмет спору , подібність позовних вимог та спірних відносин вважає, що в даному випадку доцільно застосоувати позицію, що викладена у справі №120/10267/21-а.

Крім того, як видно зі справи №№120/10267/21-а та 460/3473/21 судове рішення по яких прийнято у складі одного і того ж судді-доповідача, у суду касаційної інстанції немає остаточної позиції щодо розглядуваної категорії справ.

Також, апеляційний суд вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Подібний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №9901/433/18.

Крім того, не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або наведення іншого праворозуміння таких норм.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №916/1764/17.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що у суду першої інстанції були наявні підстави для закриття провадження у справі згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС за розглядуваним позовом.

Відповідно до статті 316 суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 30 березня 2023 року.