Справа № 400/660/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 р. № 400/660/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, вул. Центральна, 33, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401, Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, вул. Центральна, 33, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401,
третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:Березанська дитячо-юнацька спортивна школа Березанської селищної ради Миколаївської області, вул. Центральна, 35, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради і Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про:

визнання протиправною бездіяльність відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради щодо не нарахування позивачу заробітної плати як педагогічному працівнику (директору дитячо-юнацької спортивної школи Березанської селищної ради Миколаївської області), починаючи з 19.08.2022 по теперішній час на підставі частини другої статті 57 Закону України «Про освіту»;

визнання протиправною бездіяльність Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області щодо не виплати позивачу заробітної плати як педагогічному працівнику (директору дитячо-юнацької спортивної школи Березанської селищної ради Миколаївської області), починаючи з 19.08.2022 по теперішній час на підставі частини другої статті 57 Закону України «Про освіту»;

зобов`язати відділ освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради нарахувати позивачу заробітну плату як педагогічному працівнику, починаючи з 19.08.2022 по теперішній час на підставі частини другої статті 57 Закону України «Про освіту»;

зобов`язати Березанську селищну раду Миколаївського району Миколаївської області виплатити позивачу заробітну плату як педагогічному працівнику, починаючи з 19.08.2022 по теперішній час на підставі частини другої статті 57 Закону України «Про освіту».

Позов обґрунтовано тим, що відповідачі протиправно не нараховують і не виплачують позивачу, який призваний під час мобілізації до Збройних Сил України, заробітну плату з 19.08.2022 відповідно до частини другою статті 57 Закону України «Про освіту», якою встановлено, що у разі проходження військової служби за призовом під час мобілізації за педагогічним працівником зберігається попередній середній заробіток.

Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву і третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідачів правом на подання пояснень не скористалися.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім цього, вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Березанську дитячо-юнацьку спортивну школу Березанської селищної ради Миколаївської області, а також витребував у сторін докази.

У встановлений судом строк сторони не надали суду витребувані докази, про причини їх ненадання суд не повідомили.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення доказів в адміністративній справі.

02.02.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про прийняття вищевказаної заяви до розгляду та призначення судового засідання щодо її розгляду на 06.02.2023.

06.02.2023 судове засідання проведено у письмовому провадженні.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 заяву позивача про забезпечення доказів залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків заяви про забезпечення доказів шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 309,00 гривень.

У встановлений судом строк позивач не усунув недоліки заяви про забезпечення доказів, яку залишено без руху.

20.02.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про повернення заяви про забезпечення доказів та доданих до неї матеріалів.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до наказа відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради від 04.08.2020 № 52-к «Про призначення ОСОБА_1 » позивача призначено на посаду директора Березанської дитячо-юнацької спортивної школи Березанської селищної ради Миколаївської області з 05.08.2020 на умовах контракту терміном на 3 роки.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 36 позивача призвано на військову службу за мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 62/2022 з 25.02.2022.

Відповідно до довідки про доходи від 27.12.2022 № 650/01-17/22, виданої відділом освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради, у період з лютого по липень 2022 року позивач отримував заробітну плату у зазначеному відділі.

27.12.2022 позивач звернувся із заявою до відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради, в якій просив нарахувати та виплатити йому як мобілізованому до лав Збройних Сил України заробітну плату за період з 19.08.2022 по теперішній час.

У листах-відповідях від 27.12.2022 № 646/01-17/22 і від 29.12.2022 № 655/01-17/22 відділ освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради зазначив, що з 19.08.2022 по теперішній час позивачу не виплачена заробітна плата у зв`язку із внесенням змін до статті 119 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), згідно з якими скасовано збереження середнього заробітку за мобілізованими працівниками відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ.

12.01.2023 позивач звернувся із заявою до голови Березанської селищної ради, в якій також просив нарахувати та виплатити йому як мобілізованому до лав Збройних Сил України заробітну плату за період з 19.08.2022 по теперішній час.

За результатами розгляду цього звернення Березанська селищна рада надіслала позивачу лист від 20.01.2023 № 09-06/128, в якому його повідомила, що вона вважає за можливе виплату коштів за вказаний період після врегулювання питання збереження заробітної плати за мобілізованими педагогічними працівниками на рівні Уряду України та Міністерства освіти та науки України шляхом ініціювання внесення відповідних змін до КЗпП України.

Вважаючи такі відмови відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Згідно з частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту».

Частиною третьою статті 119 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ, чинної з 19.07.2022) установлено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Натомість згідно з частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту» у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Тобто за педагогічними працівниками на час проходження ними військової служби за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд дійшов до висновку про наявність суперечностей між ними.

До загальних правових принципів подолання колізій у законодавстві належить принцип lex specialis derogat legi generali, зміст якого полягає в тому, що у разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Такий же підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 807/257/14.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме норми статті 57 Закону України «Про освіту» як правові норми, які є спеціальними по відношенню до норм статті 119 КЗпП України, та які є найбільш сприятливими для особи.

Таким чином, за педагогічними працівниками на час проходження ними військової служби за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.

Відповідно до абзацу другого частини 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» перелік посад педагогічних працівників встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, до посад педагогічних працівників відноситься, зокрема, посада директора позашкільного навчального закладу.

Відтак за директорами позашкільних навчальних закладів на час проходження ними військової служби за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.

Суд встановив, що з 05.08.2020 позивач працював на посаді директора Березанської дитячо-юнацької спортивної школи Березанської селищної ради Миколаївської області на умовах контракту терміном на 3 роки.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту комунального закладу «Березанська дитячо-юнацька спортивна школа Березанської селищної ради Миколаївської області», затвердженого рішення Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області від 15.11.2019 № 12 (далі Статут ДЮСШ), Березанська дитячо-юнацька спортивна школа Березанської селищної ради Миколаївської області (далі ДЮСШ) позашкільний навчальний заклад спортивного профілю заклад фізичної культури і спорту.

Безпосереднє керівництво ДЮСШ здійснює директор, який призначається на посаду (звільняється з посади) засновником за результатами конкурсного відбору (пункт 5.2 Статуту ДЮСШ).

З наведеного слідує, що позивач є педагогічним працівником, оскільки очолює позашкільний навчальний заклад (ДЮСШ).

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 36 позивача призвано на військову службу за мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 62/2022 з 25.02.2022.

Таким чином, на період проходження позивачем військової служби за мобілізацією з 25.02.2022 за ним зберігається попередній середній заробіток за посадою директора ДЮСШ.

Відповідно до довідки про доходи від 27.12.2022 № 650/01-17/22 позивач отримував заробітну плату з лютого по липень 2022 року.

У листах від 27.12.2022 № 646/01-17/22 і від 29.12.2022 № 655/01-17/22 відділ освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради, а також у листі від 20.01.2023 № 09-06/128 Березанська селищна рада підтвердили наведений позивачем у позовній заяві факт, що він не отримує заробітну плату з 19.07.2022.

Отже, з 19.07.2022 позивачу протиправно не нараховується і не виплачується середній заробіток за посадою директора ДЮСШ.

Відповідно до пункту 5.2 Статуту ДЮСШ управління ДЮСШ здійснюється відділом освіти, культури, молоді і спорту Березанської селищної ради.

Пунктом 1.4 Статуту ДЮСШ встановлено, що засновником ДЮСШ є Березанська селищна рада. Засновник здійснює фінансування школи, її матеріально-технічне забезпечення через відділ освіти, культури, молоді і спорту Березанської селищної ради.

Відтак повноваження щодо нарахування та виплати заробітної плати директору ДЮСШ належать відділу освіти, культури, молоді і спорту Березанської селищної ради.

Зазначене також підтверджується довідкою про доходи від 27.12.2022 № 650/01-17/22, зі змісту якої слідує, що позивачу заробітну плату за період з лютого по липень 2022 року нараховував і виплачував саме відділ освіти, культури, молоді і спорту Березанської селищної ради.

Таким чином, позовні вимоги позивача до відділу освіти, культури, молоді і спорту Березанської селищної ради щодо нарахування заробітної плати за період з 19.07.2022 підлягають задоволенню, натомість позовні вимоги до Березанської селищної ради щодо виплати заробітної плати не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (пункт 95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996 (заява № 21987/93).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отож рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на зазначене вище суд вважає, що для ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідачів, необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відділу освіти, культури, молоді і спорту Березанської селищної ради щодо невиплати позивачу середнього заробітку як педагогічному працівнику починаючи з 19.08.2022, а також зобов`язати вказаний відділ виплати його з 19.08.2022 по день ухвалення рішення у цій справі (29.03.2023).

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Поряд з цим, квитанцією від 24.01.2023 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 992,40 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову, тобто позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак переплачена позивачем сума судового збору за подання цієї позовної заяви може бути повернута йому за ухвалою суду в разі подання ним до Миколаївського окружного адміністративного суду відповідного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради (вул. Центральна, 33, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401; ) і Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Центральна, 33, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401; ), третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Березанська дитячо-юнацька спортивна школа Березанської селищної ради Миколаївської області (вул. Центральна, 35, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради (вул. Центральна, 33, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401; ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) як педагогічному працівнику середнього заробітку з 19.08.2022.

3. Зобов`язати відділ освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради (вул. Центральна, 33, смт Березанка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57401; ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) як педагогічному працівнику середній заробіток з 19.08.2022 по 29.03.2023.

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 29 березня 2023 року