Справа № 200/14312/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року справа №200/14312/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року (повне судове рішення складено 18 січня 2023 року) у справі № 200/14312/21 (суддя в І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року представник позивача Холостенко Олексій Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до місцевого суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 200/14312/21, яка обґрунтована тим, що представник позивача 14.12.2022 звернувся з адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з проханням надати інформацію стосовно виконання рішення суду по справі № 200/14312/21.

21 грудня 2022 року представник позивача, отримав відповідь на свій запит від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому було зазначено наступне.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 200/14312/21, з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянуто заяву позивача від 24.05.2021 про призначення пенсії за віком по Списку №2 та зараховано до пільгового стажу період роботи з 05.08.2005 по 30.06.2008 на ПРАТ «АКЗХ», відповідно до висновків суду, викладених у даному рішенні.

Враховуючи вищевикладене Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що страховий стаж позивача становить 28 років 10 місяців 1 день, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком №2 16 років 3 місяці 1 день.

Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивач набуде при досягненні 55 років. Оскільки рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 200/14312/21 не покладено зобов`язань на Головне управління щодо призначення пенсії, рішенням головного управління позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону в зв`язку з не досягненням встановленого пенсійного віку.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.01.2018 введено в дію статтю 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає порядок призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списками №1 та №2. Тому статті 13 та 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» втратили чинність.

Представник позивача на підставі отриманого листа вважав, що в діях Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області містяться ознаки дій, пов`язаних з ухиленням від виконання рішення суду, яке набрало чинності. Просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом одного місяця з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання судового рішення від 12.07.2022 по справі № 200/14312/21.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 200/14312/21 не покладено зобов`язань на головне управління щодо призначення пенсії. Крім того вказав, що ОСОБА_1 у справі № 200/14312/21 не ставилось вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт щодо виконання даного судового рішення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 по справі № 200/14312/21, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 01.01.1990 по 13.01.1992 на АТ «Єнакієвський металургійний завод», з 26.02.2003 по 10.01.2005 на шахті ім. О.Ф. Засядька, з 05.08.2005 по 30.06.2008 на ПРАТ «АКЗХ».

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 49 від 27.05.2021 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2021 про призначення пенсії за віком по Списку № 2 із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи: з 01.01.1990 по 13.01.1992 на АТ «Єнакієвський металургійний завод», з 26.02.2003 по 10.01.2005 на шахті ім. О.Ф. Засядька, з 05.08.2005 по 30.06.2008 на ПРАТ «АКЗХ», відповідно до висновків суду, викладених у даному рішенні.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 726,40 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 2000,00 грн.

У іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 200/14312/21 задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 200/14312/21 змінено.

В абзаці другому та абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 200/14312/21 слова та цифри «з 01.01.1990 по 13.01.1992 на АТ «Єнакієвський металургійний завод», з 26.02.2003 по 10.01.2005 на шахті ім. О.Ф. Засядька» - виключено.

У іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 200/14312/21 залишено без змін.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 по справі № 200/14312/21 набрало законної сили 22.11.2022.

Статтею 382 КАС України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту, накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України№11944/05 від 12.05.2011).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд , одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України , Робота та інші проти України, Варава та інші проти України», «ПМП Фея та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Окрім цього, слід наголосити, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про виконання рішення суду по справі № 200/14312/21.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строку для подання звіту про виконання судового рішення.

Відтак, наведені скаржником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі № 200/14312/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 28 березня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук