Справа № 120/445/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

29 березня 2023 р. Справа № 120/445/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п. « 2» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 13.09.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі 120/2777/22 Державною установою «Вінницька виправна колонія (№86) підготовлено та направлено до ГУ ПФУ у Вінницькій області подання та пакет документів необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 . Разом з тим, відповідач рішенням від 13.09.2022 відмовив у призначенні позивачу пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги на рівні 25 років і більше.

Ухвалою суду від 23.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що Головним управлінням отримано від уповноваженого структурного підрозділу - Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86) отримано подання про призначення пенсії. Згідно вказаного подання у позивача наявна вислуга років 30 років 01 місяць 14 днів, в календарному обчисленні - 22 роки 01 місяць 01 день, пільгова - 08 років 01 місяць 16 днів.

Відповідно до поданих документів для призначення пенсії за вислугу років позивачу Головним управлінням встановлено, що згідно розрахунку вислуги років в календарному обчислені вислуга становить лише 22 роки 01 місяць 01 день.

Враховуючи зазначене рішенням Головного управління від 13.09.2022 №14 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у зв`язку з відсутністю вислуги років.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу у Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86) на посаді заступника чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки установи.

Наказом Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" від 03 лютого 2022 року №7/ОС-22 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 04 лютого 2022 року звільнено з посади заступника чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки установи відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

У згаданому наказі зазначено, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні становить 22 роки 01 місяць 01 день, у пільговому обчисленні - 30 років 01 місяць 14 днів.

У лютому 2022 року позивач звернувся до Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" із заявою оформити та подати документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Проте, листом від 17 лютого 2022 року вих. №13-1/22-С-1 Державна установа "Вінницька виправна колонія (№86)" повідомила заявника про відсутність підстав для вчинення таких дій, оскільки відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Водночас, у позивача календарна вислуга років є меншою ніж 25 років, а тому відсутні підстави для направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаною відмовою, оскаржив її в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №120/2777/22, серед іншого зобов`язано Державну установу "Вінницька виправна колонія (№86)" підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідачем отримано подання із необхідними документами від Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)"про призначення позивачу пенсії за вислугу років.

За результатами опрацювання вказаних документів, відповідачем прийнято рішення від 13.09.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Дане рішення аргументовано відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262 (далі - Закон №2262).

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Згідно із п. "а", п. "б", п. "в" ст. 17 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, статтею 17 Закону № 2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а ст. 171 цього ж Закону встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом.

Відтак, Закон № 2262 сам по собі не встановлює порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років встановлюються Урядом шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Таким нормативним актом є постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 (далі - Постанова № 393).

Постановою № 393 визначено, серед іншого, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років військовослужбовцям - особам офіцерського складу. Зазначена постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а.

Верховний Суд зазначив про необґрунтованість висновку того, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Отже, Верховний Суд вказав на правовий висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а щодо застосування ст. 12, 17, Закону №2262, у якій наголошено на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії; цей висновок враховано під час зарахування позивачу пільгового стажу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а наголосив на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності. Зазначений принцип встановлює гарантування необхідності стабільного та несуперечливого правового статусу особи. У контексті спірних правовідносин, Верховний Суд зазначає, що особа, реалізовуючи своє конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинна бути обізнана із умовами праці та привілеями, які вона отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені.

В свою чергу, передбачені ст. 17-1 Закону №2262 пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. У зв`язку з таким зарахуванням необхідної кількості років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, де було вказано, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Відтак, доводи відповідача з приводу того, що призначення пенсії за вислугу років згідно із ст. 12 Закону № 2262 може бути виключно за умови наявності 25 календарних років і більше, судом відхиляються з огляду на те, що пільговий стаж повинен бути зарахований до календарної вислуги років.

Суд зауважує, що Вінницький окружний адміністративний суд в рішенні від 05.07.2022 у справі №120/2777/22, в межах даної справи встановив, що наказом начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" №7/ОС-22 від 03 лютого 2022 року підтверджується те, що вислуга років ОСОБА_1 станом на 04 лютого 2022 року (тобто, на дату звільнення) становить: календарна 22 роки 01 місяць 01 день, в пільговому обчисленні - 30 років 01 місяць 14 днів.

Так, суд вказав, що на дату звільнення з військової служби позивач мав вислугу більше 25 календарних років, а саме 30 років 01 місяць 14 днів, що вказує на те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону № 2262-XII.

Тобто в даному рішенні суд дійшов висновку, що наявної у позивача вислуги років достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч. 1 ст.12 Закону № 2262.

Згідно з ч. 4 с. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2022 у справі №120/2777/22, що набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для врахування пенсійним органом, зокрема, під час вирішення питання по призначення позивачеві пенсії за вислугу років.

Суд зазначає про безпідставність посилань відповідача в оскаржуваному рішенні від 13.09.2022 №14 на відсутність необхідної календарної вислуги років як на підставу для відмови у призначенні позивачеві пенсії. Вказана підстава не має законного підґрунтя, адже у рішенні суду у справі №120/2777/22 вже констатовано достатність умов для призначення позивачу відповідної пенсії.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд доходить до висновку про протиправність рішення відповідача від 13.09.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років, відтак позовні вимоги в частині його скасування підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги зобов`язального характеру щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Суд не вважає за необхідне окремо визнавати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в призначенні позивачу пенсії, адже саме рішення відповідача від 13.09.2022 було предметом розгляду в межах даної справи.

З огляду на те, що судом визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 13.09.2022 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за вислугу років, відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати призначити та виплачувати позивачеві пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з дати звернення за призначенням такої пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 13.09.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дати звернення за призначенням такої пенсії, на підставі представлених Державною установою «Вінницька виправна колонія (№86) документів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар