Справа № 160/2095/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/2095/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року (головуючий суддя Ільков В.В.)

в адміністративній справі №160/2095/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 31.012022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням уточнень від 21.02.2022 року, просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у зменшенні при нарахуванні належною розміру середнього заробітку ОСОБА_1 , за період і 27.07.2018 року по 29.04.2021 року за рішенням Дніпропетровського окружною адміністративного суду від 15 липня 2021 року по справі №160/7423/21;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , залишок невиплаченого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 181 874 грн. 24 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 дійшла помилкового висновку про наявність правових підстав для застосування принципу співмірності, а відтак відповідно зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, на його думку, відповідачем невірно застосовано норми статті 117 КЗпП України. Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у зменшенні йому при нарахуванні належного розміру середнього заробітку за період з 27.07.2018 року по 29.04.2021 року за рішенням Дніпропетровського окружною адміністративного суду від 15.07.2021 року по справі №160/7423/21 та відповідно нездійснення належного розрахунку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що середній заробіток за час затримки розрахунку є належним та обґрунтованим та перерахунку не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що відсутні підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Судом помилково застосовано принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України від 13.06.2018 року №50 о/с ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас на підставі п.п. «а» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 152 від 27.07.2018 року ОСОБА_1 з 27.07.2018 року виключений зі списків особового складу частини.

Позивач має статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2015 року, має додаткову пільгову відпустку учасника бойових дій, яку не використовував.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив індексацію грошового забезпечення з 24.04.2015 року по 27.07.2018 року, а також грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року по справі №160/17033/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 03.02.2014 року по 27.07.2018 року включно.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.02.2014 року по 27.07.2018 року включно.

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.07.2018 року.

- зобов`язано Центральне територіальне управління Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.07.2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 року виправлено описку в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року, та вказано, що слід вважати вірним в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року в п`ятому абзаці резолютивної частини «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.07.2018 року».

Поставною Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року в адміністративній справі №160/17033/20, залишено без змін.

Вказане рішення суду виконано - 29.04.2021 платіжним дорученням АТ «Перший Український Міжнародний року та платіжним дорученням «Перший Український Міжнародний банк» №1459 від 28.04.2021 року.

Отже, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі №160/17033/20, 29.04.2021 року платіжним дорученням №1459 від 28.04.2021 року перераховано ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 21961,68 грн. та платіжним дорученням №1462 від 28.04.2021 року перераховано індексацію у розмірі 36 635,95 гривень.

Проте, позивач вказує, що розрахунок, а саме виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, як учаснику бойових дій, проведено лише 29.04.2021 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі №160/17033/20.

Позивач вказує, що допущена відповідачем затримка розрахунку при звільненні є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року, яке набрало законної сили, по справі №160/7423/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 27.07.2018 року по 29.04.2021 рік.

02.12.2021 року на рахунок позивача було зараховано 197 132,23 грн. середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, що також платіжним дорученням №4357 від 01.12.2021 року.

03.12.2021 року позивач, через свого законного представника звернувся до відповідача із запитом, у якому просив:

- надати інформацію, яким чином нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 27.07.2021 року ОСОБА_1 за рішенням суду від 15.07.2017 року по справі №160/7423/21, зазначивши джерело даних для здійснення розрахунку та суми нарахованого середнього заробітку;

- надати документи, які підтверджують відповідність нарахованого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 27.07.2018 року по 29.04.2021 року ОСОБА_1 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року по справі №160/7423/21 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрінів України від 08 лютого 1995 року № 100;

- надати інформацію чи планується доплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.07.2018 року по 29.04.2021 року ОСОБА_1 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року по справі №160/7423/21. Якщо ні, то зазначити підстави.

Листом №429/п від 22.12.2021 року Військова частина НОМЕР_1 повідомила представника позивача про те, що з урахуванням принципу розумності, справедливості та співмірності, Військова частина вважає, що середній заробіток за час затримки має бути виплачений у розмірі, з урахуванням істотності в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку за період з 27.07.2018 року по 29.04.2021 року становить 52,39% .

Також, відповідачем вказано, що сума, яка підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 52,39% розраховується таким чином: 404,67 грн (середньоденний заробіток)*944к.д.= 382 008,48 гривень.

Компенсація за невикористані дні відпустки УБД, індексація грошового забезпечення - 59489,98 грн. (рішення суду) - 52,39% - 382 008,48 грн. - 100%.

Тому, належною сумою із застосуванням принципу пропорційності відповідач вважає суму - 200 134,24 грн. 52,39%, що підтверджується Розрахунком (додаток 12).

Не погоджуючись із таким розрахунком суми середнього заробітку відповідача при звільненні на виконання Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року по справі №160/7423/21, позивач звернувся з цим позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

В силу частини 2 статті 383 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 383 КАС України передбачено визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду
Зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджується, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року, яке набрало законної сили, по справі №160/7423/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , середній заробіток (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 27.07.2018 року по 29.04.2021 рік.

02.12.2021 року на рахунок позивача було зараховано 197 132,23 грн. середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, що також платіжним дорученням №4357 від 01.12.2021 року.

При цьому позивач не погоджується з розрахунком, що здійснений на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року по справі №160/7423/21.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції вказані обставини справи дають підстави для висновку, що позивач при звернення до суду щодо здійснення відповідачем дій на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року по справі №160/7423/21 мав застосувати норми, передбачені статтею 383 КАС України та звернутися до суду першої інстанції с заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (а не з новим позовом).

При цьому суд першої інстанції на дані обставини і норми процесуального права не звернув увагу, чим припустився порушення процесуального закону.

Як наслідок, Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року підлягає скасуванню, а справа № 160/2095/22 закриттю.
Так, в силу вимог п.2 ч.1 ст. 170 КАС України, суд першої інстанції мав підстави відмовити у відкритті провадження, однак не дослідив у повному обсязі обставини справи, що призвело до помилкових висновків про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що якщо відповідачем допущені порушення при виконанні рішення суду (зокрема, у справі №160/7423/21), то позивач, може скористатися правом, передбаченим статтею 383 КАС України, а саме звернутися до суду першої інстанції з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення у вказаній справі, та зазначити, про неправильний розрахунок при виконанні вищезазначеного рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі №160/2095/22.

Так, статтею 319 КАС України передбачені підстави для скасування рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позовної заяви без розгляду у відповідній частині.

В силу частини 1 вказаної статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 4 частини 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки є постанова, що набрала законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа №160/7423/21), то справа №160/2095/22 підлягає закриттю.

Керуючись ст. 238, 308, 319, 383 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 року скасувати, провадження у справі №160/2095/22 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 02.03.2022 та в ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова