Справа № 442/1667/23
Суддя: Бодрова О. П.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/1667/23
Провадження №2-а/442/29/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2023 року м. Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.

за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №442/1667/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

установив:

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Постановою Інспектора УПП у Львівській області капрала поліції Качмара Богдана Юрійовича серія ЕАС №6635285 від 05 березня 2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення за те, що 05.03.2023 року о 15:30 в с. Малехів 131 кв/ад м09 131 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом рухався у населенному пункті в с. Малехів позначеному дз 5.45 зі швидкістю 73 км/год при цьому перевищив встановелне обмеження швидкості руху на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Trucam TC008423, чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позов мотивовано тим, що в оскаржуваній постанові відсутні покликання інспектора поліції на докази місцезнаходження дорожнього знаку та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення; складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що підтверджується постановою Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019 року; поліцейський обмежився формальним складанням Постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст.276,277, 277-2, 278, 279, 280 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, вважає що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним, неправомірним та необґрунтованим.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Позиції учасників справи

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Просить не стягувати судовий збір із відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Мотивувальна частина.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до постанови від 05.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6635285 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення за те, що 05.03.2023 року о 15:30 в с. Малехів 131 кв/ад м09 131 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом рухався у населенному пункті в с. Малехів позначеному дз 5.45 зі швидкістю 73 км/год при цьому перевищив встановелне обмеження швидкості руху на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Trucam TC008423, чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, суд враховує наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією (п. 8.2 Правил дорожнього руху).

Згідно з п. 8.4 Правил дорожнього руху однією із груп дорожніх знаків є інформаційно-вказівні знаки:

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

За змістом п. 1.10 ПДР населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47 та 5.48.

Наведені нижче інформаційно-вказівні знаки ПДР маю таке значення:

5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.46 «Кінець населеного пункту». Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

5.47 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.48 «Кінець населеного пункту». Кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.47.

5.49 «Покажчик загальних обмежень швидкості». Інформує про загальні обмеження швидкості на території України.

5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннямиПравил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Заборонний знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Пунктом 12.9 (б) ПДР визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також «КУпАП») перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 280 КпАП України,орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23 грудня 2005 року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав (факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведений), а тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 536,80 грн, на прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати винесену 05 березня 2023 року Інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Качмарем Богданом Юрійовичем постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАС №6635285.

Провадження у справі закрити.

Копії рішення надіслати для відома сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П. Бодрова