Справа № 440/4317/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4317/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування пунктів рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування пунктів рішення, а саме просить:

- визнати незаконним та скасувати пункт 12 рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування" в частині виключення в додатку 2 до рішення "Перелік земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах у місті Кременцуці Полтавської області" пункт 11 (земельна ділянка площею 0,3218 для будівництва багатоповерхового жилого будинку по АДРЕСА_1 ) та доповнити додаток 2 пунктом 11, змінивши його зміст;

- визнати незаконним та скасувати підпункт 4.2 пункту 4 рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення ділянок комунальної власності для підготовки матеріалів лоту з метою продажу права оренди на земельних торгах у формі електронного аукціону Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області орієнтовною площею 0,1554 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, для будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вказані рішення прийняті всупереч норм чинного законодавства та порушують право власності позивача. Зазначено, що позивачем 17.01.2022 придбано комплекс об`єктів нерухомого майна - будівлі відкритої автостоянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці комунальної форми власності площею 1590 кв.м. Згідно з пунктом 1 договору було придбано комплекс, що складається: будівля охорони - 6,1 кв.м.; вбиральня - 0,6 кв.м.; вимощення № 1 - 1590 кв.м.; огорожа № 2. Договір купівлі-продажу нерухомості посвідчено приватним нотаріусом та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/4317/22; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

05.09.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, рішенням позачергової 15 сесії 8 скликання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування", зокрема, виключено в додатку 2 до рішення "Перелік земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах у місті Кременцуці Полтавської області" пункт 11 (земельна ділянка площею 0,3218 для будівництва багатоповерхового жилого будинку по АДРЕСА_1 ).

Рішенням позачергової 15 сесії 8 скликання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", зокрема, пунктом 4.2 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення ділянок комунальної власності для підготовки матеріалів лоту з метою продажу права оренди на земельних торгах у формі електронного аукціону Виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області орієнтовною площею 0,1554 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, для будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по бульвару Автокразівському в районі будинку АДРЕСА_1 за відповідних умов.

Позивач, вважаючи, що прийняті рішення порушують її право власності, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

При цьому, виходячи з положень статей 26, 59 Закону №280/97-ВР, рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність належить до повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Згідно з матеріалами справи відповідно до договору купівлі-продажу від 17.01.2022, укладеного між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв будівлі відкритої автостоянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,1590 га. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.01.2022).

У відзиві на позов Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області зазначено, що пункт 12 проекту рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування" та пункт 4 проекту рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про надання та відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" були підготовлені як рекомендації від депутатської комісії з питань екології, регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури.

Вищезазначені рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області були винесені на розгляд сесії за ініціативою заступника голови постійної депутатської комісії з питань екології, регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, запропонованої під час засідання постійної депутатської комісії 21.02.2022.

Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області також зазначено, що на момент винесення та прийняття оскаржуваних рішень Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області не володіла інформацією стосовно зареєстрованого права власності за позивачем на будівлі відкритої автостоянки, які розташовані по АДРЕСА_2 , які в цілому складаються з: будівлі охорони літ. А, а загальна площа 6,1 кв.м., вбиральні літ. Б загальна площа 0,6 кв.м., вимощення № 1, огорожі №2, що розташовані на земельній ділянці площею 0,1590 га згідно з договором купівлі-продажу від 17.01.2022, укладеного між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 та зареєстрованого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Мірошкіною Я.В.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідач повинен діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У спірних правовідносинах відповідач не реалізував своїх повноважень відповідно до закону, оскільки прийняв оскаржувані рішення без з`ясування всіх обставин.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява №38722/02).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

З огляду на вищезазначене відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності оскаржуваних рішень, що є підставою для задоволення позову в частині визнання спірних пунктів рішень протиправними та, відповідно, їх скасування.

Щодо позовної вимоги про доповнення додатку 2 "Перелік земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах у місті Кременчуці Полтавської області" пунктом 11, змінивши його зміст, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у позові у частині вказаних позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали рішення відповідача, які підлягають скасуванню, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Крменчук, Полтавська область, 39600, ) про визнання незаконними та скасування пунктів рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 12 рішення позачергової 15 сесії 8 скликання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про внесення змін до рішень органів місцевого самоврядування" в частині виключення в додатку 2 до рішення "Перелік земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах у місті Кременцузі Полтавської області" пункт 11 (земельна ділянка площею 0,3218 для будівництва багатоповерхового жилого будинку по АДРЕСА_1 ).

Визнати протиправним та скасувати підпункт 4.2 пункту 4 рішення позачергової 15 сесії 8 скликання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.03.2022 "Про надання та відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення ділянок комунальної власності для підготовки матеріалів лоту з метою продажу права оренди на земельних торгах у формі електронного аукціону Виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області орієнтовною площею 0,1554 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, для будівництва багатоквартирного житлового будинку з нежитловими приміщеннями по бульвару Автокразівському в районі будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Крменчук, Полтавська область, 39600, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Канигіна