Справа № 480/4067/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2023 року Справа № 480/4067/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Хурсенка С.О.,
представника відповідача - Бардакової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4067/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.06.2022р. (а.с.95-106, І том), просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №300 «Про застосування до працівника УПП в Сумській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким до поліцейського взводу № 1 роти №3 батальйону УПП в Сумській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, № 818 а/с «По особовому складу» від 02.06.2022, яким - по управлінню патрульної поліції в Сумській області капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції» звільнено зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції з 02.06.2022 року;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 02.06.2022 року до прийняття судового рішення.
Провадження у справі було відкрито відповідно до ухвали суду від 24.06.2022р. Судом було визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач стверджує, що вказаних порушень він не допускав, вони є надуманими.
При цьому, на переконання позивача, застосоване дисциплінарне стягнення є занадто суворим. Так, позивач звертає увагу суду на те, що під час службового розслідування не було належним чином та у повному обсязі з`ясовано усіх обставин у справі, що призвело до того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено без врахування усіх істотних обставин.
Крім цього, обираючи вид дисциплінарного стягнення, дисциплінарною комісією проігноровано приписи ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнений застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. При цьому, до ОСОБА_1 було застосоване найсуворіше стягнення - звільнення зі служби в поліції.
27.07.2022р. від відповідача надійшов відзив (а.с.117-130, І том), в якому відповідач зазначає про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що у висновку службового розслідування зазначені конкретні факти порушення Позивачем Присяги працівника поліції, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337 - VIII, вимог Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 01.02.2016 № 70.
Представник відповідача просила також врахувати, що згідно інформації, зазначеної у висновку службового розслідування, затвердженого начальником УПП в Сумській області ДПП майором поліції Олексієм Калюжним вбачається, що Позивач під час уведення на території України воєнного стану з огляду на військову агресію російської федерації проти України, тоді, коли особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові повноваження щодо виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, порушуючи Присягу поліцейського, самоусунувся від виконання покладених на нього основних та додаткових завдань і 29.03.2022 року в умовах військового стану відмовився виконувати наказ безпосереднього керівника старшого інспектора прес-служби УІІН в Сумській області ДПП капітана поліції капітана поліції ОСОБА_2 та свої службові обов`язки щодо несення служби на вході/в`їзді до приміщення УПП в Сумській області ДПП, і як наслідок - не з`явився за місцем несення служби без поважних причин.
Так, 29.03.2022 року Позивач, перебуваючи на блокпосту в селі Писарівка Сумського району, створеному з метою забезпечення пропускного режиму, нагляду за дорожнім рухом та забезпечення контролю за оперативною ситуацією, з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час спілкування з представниками територіальної оборони Хотінської ОТГ не дотримався норм ділового мовлення та допустив використання ненормативної лексики, не контролював свою поведінку та емоції, порушив громадський порядок та норми законодавства України.
Крім того, відповідач зазначає про те, що за результатами службового розслідування встановлено, що Позивач порушив визначені законом зобов`язання берегти і підтримувати в належному стані передані йому в користування боєприпаси та обачливо поводитися з ними, не контролював наявність отриманих боєприпасів та допустив втрату набоїв до табельної вогнепальної зброї «Форт -17» № 153365 у кількості 14 штук, чим порушив службову дисципліну.
З огляду на вказане, відповідач вважає, що оскаржувані позивачем Накази про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є правомірними, оскільки їх було прийнято з урахуванням порушень вчинених Позивачем, які негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
02.09.2022р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи з викликом сторін.
Відповідно до ухвали суду від 06.09.2022р., у відповідності до ч.5 ст.262 КАС України, справу було призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.
17.08.2022р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій йдеться про те, що позивач дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, оскільки застосування поліцейськими даного спеціального технічного засобу для виявлення ознак сп`яніння не передбачено. Таким чином, позивач наголошує на тому, що факт його перебування 29.03.2022 в стані алкогольного сп`яніння не встановлений.
Стосовно перебування Позивача 29.03.2022 на службі, позивач зазначає, що йому 27-28 березня 2022 року графіки чергування в групу не надсилались. При цьому, позивач вважає безпідставними посилання відповідача у відзиві на пояснення ОСОБА_3 (письмові пояснення ОСОБА_3 додані до відзиву), який підтвердив той факт, що позивач 29.03.2022 на службі не перебував. Так, позивач звертає увагу суду на те, що у відзиві на позов представник відповідача зазначає, що ОСОБА_3 щоденно в групу створену в месенжері Whats App надсилав графік чергувань, однак з доданого до відповіді на позов скріншоту вбачається, що 27-28 березня 2022 року такі графіки в групу не надсилались.
У зв"язку з викладеним, у відповіді на відзив представником позивача було заявлено клопотання про витребування електронних доказів, наданих представником відповідача - у ОСОБА_3 оригіналу електронного доказу - переписку в месенжері Whats App за 27-30 березня 2022 року та переписку ОСОБА_3 із зазначенням дати та часу телефонних викликів станом на 27-30 березня 2022.
Судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання (ухвала суду від 02.09.2022р. - а.с.5, ІІ том). При цьому, під час розгляду справи, судом було запропоновано представнику відповідача забезпечити явку в якості свідків осіб, яких було опитано під час проведення службового розслідування - у томі числі було викликано у якості свідка ОСОБА_3
30.01.2023р. від представника позивача надійшло клопотання в якому представник позивача наводить розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача. Так, на переконання представника позивача , відповідачем було невірно розраховано суму середньоденного та середньомісячного заробітку позивача, оскільки відповідачем не було враховано виплату позивачу додаткової винагороди , яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168). На переконання позивача та представника позивача, дана додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення, визначеного Постановою № 988, а тому має бути врахована при обрахунку середньоденного та середньомісячного розміру заробітку позивача та має бути врахована при виплаті заробітку за час вимушеного прогулу.
Отже, за підрахунками представника позивача, середньоденна заробітна плата позивача з урахуванням виплат згідно Постанови №168, становить 1880грн. 65 коп. Кількість днів вимушеного прогулу - 243. Відповідно, представник позивача просить стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі - 456997 грн. 95 коп.
В судовому засіданні позивач та представник позивача у повному обсязі підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у відзиві та у додаткових поясненнях до відзиву.
Заслухавши прояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні докази у справі , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Відповідно до Наказу ДПП від 25.08.2020 року № 624 о/с Позивача було прийнято на службу до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області.
Наказом ДПП від 24.05.2022 № 300 «Про застосування до працівника УПП в Сумській області ДПП дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1- 6, 8, 10, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337 - VIII, пунктів 1, 10 частини 2.4 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 №2007, абзаців першого, сьомого, восьмого та десятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, частини 2 розділу III, частини 1, 5, 6 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 01.02.2016 № 70 до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Згідно Наказу ДПП від 02.06.2022 № 818 о/с Позивача було звільнено зі служби в поліції.
Позивач вважає, що висновок службового розслідування є незаконним та необґрунтованим, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є занадто суворим та безпідставним. Відповідно, вважає, що наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №300 «Про застосування до працівника УПП в Сумській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 24.05.2022 в частині застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №818 о/с «По особовому складу» від 02.06.2022 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню з одночасним поновленням Позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:
Правовідносини, пов`язані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються нормативно-правовими актами у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIIІ (далі - Дисциплінарний статут), та іншими нормативно-правовими актами.
Хоча 15.03.2022 року Верховною Радою України і був прийнятий Закон України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану». Однак, у прикінцевих та перехідних положенням вказаного Закону зазначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
30.04.2022р. відбулася публікація Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» в офіційному виданні Голос України.
Враховуючи вищевикладене, набрання чинності Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» відбулося лише 01.05.2022 року.
Відповідно до положень ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають а вт о р и т е т поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Отже підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого визначена в ст. 12 Дисциплінарного статуту та полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна визначається як дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:
1. неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2. професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3. поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4. надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5. зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6. інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
1 1) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Службова дисципліна, забезпечуючи законність, чіткість, злагодженість і єдність дій поліцейських відповідно до Присяги працівника поліції, що наведена в ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує: завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватись Конституції га законів України, і гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Згідно висновків відповідача, які викладено в матеріалах службового розслідування, 29.03.2022 року позивачем було допущено порушення службової дисципліни, що полягало в порушенні вимог Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України « Про Національну поліцію», вимог пункту 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1-6, 8, 10, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337 - VIII, пунктів 1, 10 частини 2,4 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 №2007, абзаців першого, сьомого, восьмого та десятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, частини 2 розділу III, частини 1, 5, 6 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 01.02.2016 № 70.
Щодо обставин дисциплінарного проступку вчиненого Позивачем, що мало місце 29.03.2022 року та порядку проведення службового розслідування, судом встановлено наступне:
29.03.2022 командир роти №3 батальйону УПП в Сумській області ДПП капітан поліції ОСОБА_4 письмовим рапортом на ім`я начальника УПГІ в Сумській області ДПП майора поліції Олексія Калюжного доповів про порушення службової дисципліни Позивачем - ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей з рапорту було встановлено, що 29.03.2022 близько 16.50 командир взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 повідомив про факт затримання Позивача представниками територіальної оборони в с.Писарівка Сумського р-ну на блокпосту, створеному з метою забезпечення контролю оперативної ситуації, здійснення пропускного режиму та нагляду за дорожнім рухом, що розташований біля зупинки громадського транспорту «Писарівка» на автодорозі Н-07 «Київ-Суми-Юнаківка».
Під час затримання Позивач мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення і координації рухів, різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя та не контролював свою поведінку, висловлюючись некоректно, неетично, проявляючи зухвалість і зверхність по відношенню до представників територіальної оборони ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які для забезпечення безпеки контролювали рух через блокпост. Зухвала поведінка виражалася у тому, що Позивач висловлював образи, погрози вищевказаним особам, не реагував на зауваження і наголошував, що він є працівником поліції та може робити те, що захоче.
Слід зазначити, що Позивач мав при собі табельну вогнепальну зброю «Форт-17» № НОМЕР_1 та службове посвідчення працівника поліції НОМЕР_2 , видане 03.06.2021, про наявність якого повідомив вищевказаним особам. Дана обставина позивачем не заперечувалась в судовому засіданні.
Встановивши шляхом перевірки службового посвідчення НОМЕР_2 , що затриманий Позивач дійсно є працівником поліції, ОСОБА_7 зателефонував командиру взводу № 2 роти № З батальйону УПП в Сумській області ДПП ОСОБА_8 , якого знає особисто.
Командир взводу № 2 роти № 3 батальйону УШІ в Сумській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , командир взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_9 та командир роти № 3 батальйону УПГІ в Сумській області ДГІП капітан поліції ОСОБА_4 , які 29.03.2022 перебували на добовому чергуванні в УПГІ в Сумській області ДПП, прибули на місце події та зустрілися з головою Хотінської об`єднаної територіальної громади (далі - Хотінської ОТГ) ОСОБА_10 .
ОСОБА_11 повідомив, що після затримання представниками територіальної оборони на блокпосту в с. Писарівка Позивач був доставлений на територію селищної ради с. Хотінь Сумського р-ну, причиною затримання стали виявлені у Позивача явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідала обстановці, при цьому останній рухався в бік блокпосту зі сторони лісу, де за кілька хвилин до цього було чути п о с т р і л и.
Службове посвідчення працівника поліції на ім`я Позивача НОМЕР_2 , видане 03.06.2021, вогнепальну зброю «Форт-17» № НОМЕР_1 з одним магазином без набоїв представники територіальної оборони передали особисто капітану поліції ОСОБА_12 . Після цього Позивач був доставлений до УПП в Сумській області ДПП, де у присутності заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Сумській області ДПП капітана поліції ОСОБА_13 , командира роти №З УПП в Сумській обласні ДПП капітана поліції Юрія Макарухи, командира роти №2 батальйону УПП в Сумській області ДПП капітана поліції ОСОБА_14 , командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 та оперуповноваженого Сумського управління ДВБ НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 було запропоновано пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Алкотест Драгер 7510.
Позивач згоду на проходження огляду не надав, про що свідчить акт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, 29.03.2022 зареєстрований в УГІП в Сумській області ДПП за вих. №1858ВН.
У вказаному акті зазначено, що 29.03.2022 о 19.23 командиром роти № З УПП в Сумській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_17 у приміщенні службового кабінету командира батальйону УПП в Сумській області ДГІГІ за адресою: м. Суми, вул.Білопільський шлях, 18/1 у присутності командира роги № 2 батальйону УІIIІ в Сумській області ДПП капітана поліції ОСОБА_14 , командира взводу № 2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 та оперуповноваженого Сумського управління ДВБ НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 було зафіксовано відмову Позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер Алкотест (Drager Alcotest) 7510 № 0309.
Крім того, 29.03.2022 тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника відділу чергової служби УПП Сумській області ДПП майор поліції ОСОБА_18 письмовим рапортом на ім`я начальника УШІ в Сумській області ДПП майора поліції Олексія Калюжного доповів про виявлену ним в і д с у т н і с т ь 14 н а б о ї в до пістолету Форт-17 № НОМЕР_1 під час прийому зазначеної табельної вогнепальної зброї.
Разом з тим, 30.03.2022 за вх. № 1309 до УПП в Сумській області ДПП з Сумського управління ДВБ НПУ надійшов лист «Про організацію проведення службового розслідування» з приводу повідомлення щодо можливих неправомірних дій окремих працівників УПП в Сумській області, що мало місце 29.03.2022 року.
Відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди було призначене службове розслідування.
Відповідно до ч.3 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
30.03.2022 наказом УПП в Сумській області ДПП № 27 було призначено службове розслідування з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни Позивачем, що мало місце 29.03.2022.
Відповідно до повноважень, наданих розділом 3 Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Сумській області ДПП сержантом поліції Яною Карпенко отримано письмові пояснення від Позивача, поліцейських УПП в Сумській області ДПП, військових батальйону територіальної оборони Хотінської ОТГ. Пояснення долучені до матеріалів службового розслідування та надані до матеріалів справи.
У ході службового розслідування було встановлено, що в період часу з 09.00 29.03.2022 до 09.00 30.03.2022, згідно графіку чергувань працівників У ПО в Сумській області ДПП на вході/в`їзді до приміщення УПП в Сумській області, ОСОБА_19 був зобов`язаний перебувати за місцем н е се н н я с л у ж б и, що підтверджується фотознімком екрану особистого телефону ОСОБА_2 , як старшого наряду.
Дана обставина не заперечується і позивачем, який не заперечував, що його було ознайомлено з датою та часом несення служби.
Як було встановлено під час розгляду справи, необхідність виходу Позивача на службу 29.03.2022 була доведена до відома останнього за допомогою засобів мобільного зв`язку в месенджері WhatsApp, де ОСОБА_20 , як старший наряду, в спеціально створену групу надсилав список чергових, графік чергувань та вказував час несення служби на вході/в`їзді до приміщення УПП в Сумській області ДПП.
Підстав для відсутності Позивача за місцем несення служби не виникало, оскільки останній не звертався ні до керівництва УГІП в Сумській області ДПП, ні до безпосереднього керівника з письмовим р а п о р т о м стосовно надання йому вихідного дня 29.03.2022.
Відповідно, 29.03.2022, згідно графіку несення служби, був робочим днем для Позивача, а відсутність останнього на робочому місці була зумовлена необхідністю надання допомоги б а т ь к о в і, щоб перекрити покрівлю будинку, тобто часом, що був відведений ОСОБА_21 для вирішення побутових питань, а не часом для відпочинку та вживання алкогольних напоїв.
В сукупності зазначене свідчить, що 29.03.2022 ОСОБА_19 , згідно графіку чергувань поліцейських УПП в Сумській області ДПП на вході/в`їзді до приміщення УПП в Сумській області ДПП, в силу особливого характеру служби в умовах воєнного стану, коли оперативна та військова обстановка в Сумській області можуть змінюватися у будь-який час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, перебував на службі, та відповідно повинен був дотримуватися вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Перебування ОСОБА_22 29.03.2022 на блокпосту в с.Писарівка Сумського району з явними ознаками алкогольного сп`яніння (саме такий стан позивача підтверджували свідки, які були допитані в судовому засіданні), а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя є результатом ігнорування та недотримання ним вимог нормативно-правових актів, невиконання вимог керівництва, а також безвідповідального відношення до служби в поліції.
При цьому, суд бере до уваги, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, зміст якої визначений статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію»: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Постановою Верховного суду України від 07.03.2019 по справі №819/736/18 визначено, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Згідно з абзацами 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пунктів 1,10 частини 2.4 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007 (далі - Посадової інструкції) поліцейський патрульної поліції під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.
Розділом V Посадової інструкції визначено, що за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, поліцейський патрульної поліції несе дисциплінарну відповідальність.
Статтею 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337 - VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно- правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до пунктів 1-6, 8, 10, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», патрульний зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно - правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів,
У пункті 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту наголошено, що під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Вимогами пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України 09.11.2016 №1179, також встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.
Відповідно до пункту 7, 8, 10 абзацу 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України 09.11.2016 №1179, поліцейський зобов`язаний поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
При цьому, варто звернути увагу на той факт, що працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції, їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби, при зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Відтак, дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у що позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.
Проте, як свідчать матеріали службового розслідування, всупереч вищевикладеному, Позивач, не контролюючи свою поведінку, вживав нецензурну лайку відносно лейтенанта поліції ОСОБА_23 та висловлював образи, погрози ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (дану обставину допитаний судом свідок ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні). Позивач під час його затримання наголошував, що є працівником поліції та може робити те, що заманеться.
Судом також було встановлено з пояснень свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8 , що вкрай нестримана , агресивна поведінка позивача призвела до того, що на позивача було надіто кайданки.
Тобто, поведінка позивача (працівника поліції) була настільки неконтрольованою, що представники тероборони вимушені були надіти на нього кайданки. Позивач в судовому засіданні не зміг будь-яким чином це прокоментувати та пояснити. Крім цього, свідок ОСОБА_7 пояснив, що до того, як 29.03.2022р. затримали позивача за півгодини до затримання позивача в лісополосі було чутно постріли. Через деякий нетривалий час з лісу вийшли позивач та його товариш на прізвище ОСОБА_24 "янко. У зв"язку з неадекватною поведінкою позивача, під час його затримки вогнепальну зброю у нього було конфісковано, магазин з набоями був порожній.
В судовому засіданні позивач стверджував, що він особисто не використовував вогнепальну зброю та набої. Де їх було використано він не знає. При цьому, просив суд врахувати, що вартість набоїв він компенсував.
Слід зазначити, що ст.91 Закону України «Про Національну поліцію» визначено особливий характер служби в поліції, зокрема спеціальні умови для певних категорій поліцейських: службу у святкові та вихідні дні; службу позмінно; службу з нерівномірним графіком; службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Частиною 10 статті 46 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомляти свого керівника про застосування вогнепальної зброї, а також н е г а й н о повідомити свого керівника про активне застосування вогнепальної зброї, який, у свою чергу, зобов`язаний поінформувати центральний орган управління поліції та відповідного прокурора.
Частиною 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю визначено, що поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний під час виконання службових обов`язків, проведення практичних стрільб постійно контролювати наявність отриманої зброї (боєприпасів) та не допускати випадіння її або витягування з кобури (спеціального спорядження) іншими особами.
Відповідно до частини 2 розділу III Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, про факти втрати (затримки із здачею) вогнепальної зброї і боєприпасів поліцейськими оперативний черговий доповідає в установленому порядку керівнику (заступнику керівника, уповноваженій особі від керівництва) органу (закладу, установи) поліції і далі діє за його вказівкою відповідно до законодавства.
Вимогами частин 1, 5, 6 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю встановлено, що вогнепальна зброя та боєприпаси до неї видаються поліцейському під його особисту відповідальність, поліцейський зобов`язаний берегти і підтримувати в належному стані передану йому в користування вогнепальну зброю (боєприпаси) та обачливо поводитися з нею (ними) відповідно до вимог цієї Інструкції; під час несення служби поліцейським слід постійно контролювати наявність отриманої зброї; категорично забороняється від`єднувати магазин від зброї та виймати з нього патрони.
Згідно вимог частини 10 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту, поліцейський зобов`язаний берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.
У ході проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни Позивачем дисциплінарною комісією, досліджуючи матеріали службового розслідування, було встановлено наступне.
Інформація, зазначена у поясненнях ОСОБА_7 (якого було також допитано в якості свідка) та ОСОБА_6 стосовно ймовірного використання чи застосування Позивачем табельної вогнепальної зброї 29.03.2022 у лісі поблизу блокпосту у с.Писарівка Сумського р-ну, не знайшла свого підтвердження у ході службового розслідування, оскільки в матеріалах службового розслідування відсутні відомості, які б підтверджували факт стрільби 29.03.2022 із табельної вогнепальної зброї «Форт-17» № НОМЕР_1 , закріпленої за Позивачем.
Інформація, викладена у рапорті оперуповноваженого Сумського управління ДВБ НП України старшого лейтенанта поліції Владислава Артеменка від 29.03.2022 про те, що зі слів Позивача, 29.03.2022 він не здійснював постріли та відсутні патрони нібито використав у період часу з 24.02.2022 по 01.03.2022 у зв`язку з військовим вторгненням російської федерації на територію України, під час дослідження матеріалів службового розслідування не знайшла свого підтвердження, оскільки відсутні будь-які відомості, які б вказували на те, що Позивач застосовував чи використовував табельну вогнепальну зброю у вищезазначений період часу.
Враховуючи вищевикладене, відсутність у Позивача 14 набоїв до табельної вогнепальної зброї свідчить про байдуже ставлення Позивача до покладених на нього, як поліцейського, обов`язків та ігнорування вимог Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, що призвело до втрати службового майна, а саме: 14 набоїв калібру 9x18 міліметрів до табельної вогнепальної зброї «Форт-17» № НОМЕР_1 .
З метою встановлення розміру шкоди, завданої державі Позивачем, шляхом втрати державного майна, до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції (далі - УФЗБО ДПП) було направлено запит щодо вартості 14 патронів до стрілецької зброї бойового калібру 9x18 міліметрів за номенклатурним номером НОМЕР_3 , які знаходяться на балансі Департаменту патрульної поліції. У відповідь на запит начальник УФЗБО ДПП старший лейтенант поліції Віталій Можейко надав довідку про вартісну оцінку завданої шкоди, згідно якої вартість 14 набоїв становить 98 гривень 00 копійок.
Відповідно до пункту 3 статті 6 розділу II Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 604 від 15.07.2020, вартість втрачених боєприпасів калібром до 30 мм та компонентів до них відшкодовується винною особою у десятикратному розмірі.
Відповідно, десятикратний розмір вартості втрачених Позивачем боєприпасів становить 980 гривень 00 копійок.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
У статті 12 Дисциплінарного статуту зазначено, що дисциплінарним проступком являється протиправна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає у порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Вказаними нормами законодавства передбачено, що Позивач зобов`язаний беззаперечно дотримуватись наказів, законів та нормативно- правових актів, що регламентують діяльність органів поліції.
Проте, всупереч викладеному, Позивач проігнорував доведену на інструктажах капітана поліції ОСОБА_2 інформацію про обов`язок дотримання дисципліни під час несення служби, після наряду та у вихідний день в умовах воєнного стану, введеного на території України у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Позивач, не контролюючи свої емоції, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, при спілкуванні з представниками територіальної оборони Хотінської ОТГ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 недотримавувався норм ділового мовлення, допускав вживання ненормативної лексики, поводив себе не гідно по відношенню до вказаних представників територіальної оборони.
Дисциплінарною комісією під час визначення виду стягнення, відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.
Під час проведення службового розслідування прийнято до уваги той факт, що дії Позивача мають повторюваний характер, а саме: у зв`язку з порушення вимог Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських, на підставі висновку УПП в Сумській області ДПП від 11.02.2022, Позивача ознайомлено з рішенням дисциплінарної комісії та попереджено про необхідність дотримуватися службової дисципліни в подальшому (копія висновку службового розслідування надана відповідачем до відзиву). Позивач не заперечував обставини щодо повторюваного характеру проступку.
Зважаючи на систематичність зазначених порушень, поведінка Позивача дисциплінарною комісією розцінена як неналежне виконання останнім своїх службових обов`язків через несумлінне, безвідповідальне ставлення до них. Позивач своїми діями підриває авторитет поліцейського та знижує рівень довіри населення до поліції, що є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Позивач, надаючи усні та письмові пояснення, свою вину у скоєнні дисциплінарного проступку 29.03.2022 не визнав.
При цьому, позивач вважає за доцільне зазначити, що працівник поліції повинен чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та зобов`язаний відстоювати честь і гідність звання поліцейського, нести особисту відповідальність перед державою і суспільством. Патрульний має вживати заходів для підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції, бути зразком дисциплінованості, чесності й тактовності, оскільки несення служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, порушенням вимог Конституції України, законів держави та положень Дисциплінарного статуту. Поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, особливо в період воєнного часу.
Невиконання вимог законодавства є порушенням службової дисципліни, відтак повинно розцінюватись як дисциплінарний проступок. Поліцейський повинен уникати ситуацій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень та здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.
Дисциплінарною комісією у ході службового розслідування встановлено, що Позивач під час уведення на території України воєнного стану з огляду на військову агресію російської федерації проти України, тоді, коли особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові повноваження щодо виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, порушуючи Присягу поліцейського, 29.03.2022 самоусунувся від виконання покладених на нього основних та додаткових завдань і порушив наказ безпосереднього керівника капітана поліції ОСОБА_2 .
Посилання позивача на те, що ОСОБА_20 надав йому можливість бути відсутнім на службі для того, щоби допомогти батькові перекрити дах будинку не позбавляє позивача обов"язку прибути на службу відразу після виконання відповідних робіт для несення служби. Однак, позивач на службу вирішив не повертатися. Натомість, зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_25 (якого також було допитано судом в якості свідка), який мешкає зовсім в іншому населеному пункті і якому також, як виявилося, знадобилося відремонтувати огорожу. Для того, щоби відремонувати товаришу огорожу (замість того, щоби повернутись на службу у найкоротший термін), позивач в обов"язковому порядку взяв з собою вогнепальну зброю. При цьому, як з"ясувалося, на службу позивач не поспішав.
Суд погоджується з висновками відповідача стосовно того, що у діях Позивача вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, що виразився у неналежному виконанні службових обов`язків, нестриманій, недоброзичливій та неетичній поведінці в умовах воєнного стану, порушенні громадського порядку та недотриманні чинного законодавства.
29.03.2022 Позивач, знаходячись на блокпосту с. Писарівка Сумського р-ну з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, при спілкуванні з представниками територіальної оборони Хотінської ОТГ не дотримався норм ділового мовлення та допустив використання ненормативної лексики, не контролюючи свою поведінку, почуття та емоції.
Крім того, за результатами службового розслідування встановлено факт порушення службової дисципліни Позивачем, що виразився у втраті набоїв до табельної вогнепальної зброї «Форт-17» № 153365 у кількості 14 штук 29.03.2022.
Суд вважає обґрунтованими позицію відповідача стосовно того, що позивач своїми діями 29.03.2022 підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним службових обов`язків. Отже, у відповідача були належні правові підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.
10.05.2022 за результатами службового розслідування складено висновок, в резолютивній частині якого зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1-6, 8, 10, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337 - VIII, пунктів 1, 10 частини 2.4 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007, абзаців першого, сьомого, восьмого та десятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1 179, частини 2 розділу III, частини 1, 5, 6 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 01.02.2016 № 70, до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до вимог ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Зважаючи на обставини, які були викладені в матеріалах службового розслідування, встановлені судом під час розгляду справи, допиту свідків ОСОБА_8 ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , а також при досліджені диску , який було надано відповідачем як відеодоказ щодо поведінки позивача та його пояснень під час його затримання (відеодоказ, зокрема свідчить про те, що позивач не заперечує вжиття алкогольних напоїв (самогону) під час перебування його вдома у батьків - 29.03.2022р.), суд дійшов висновку, про правомірність дій начальника ДПП, яким з урахуванням всіх вищезазначених обставин було видано наказ № 300 від 24.06.2022 «Про застосування до працівника УПП в Сумській області ДПП дисциплінарного стягнення», відповідно до якого за вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1-6, 8, 10, 13, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337 - VIII, пунктів 1, 10 частини 2.4 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007, абзаців першого, сьомого, восьмого та десятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1 179, частини 2 розділу III, частини 1, 5, 6 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 01.02.2016 № 70, до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Відповідно, в подальшому, відповідачем згідно Наказу ДПП від 02.06.2022 № 818 о/с відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» було обґрунтовано реалізовано дисциплінарне стягнення застосоване до Позивача, шляхом звільнення останнього зі служби в поліції.
Щодо твердження, зазначене в позовній заяві, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення Позивача зі служби в поліції є занадто суворим та безпідставним, слід зазначити наступне.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 «При проведенні службового розслідування», дисциплінарна комісія провела необхідні опитування, оцінювання пояснень позивача, інших учасників подій, витребувала та дослідила документи та інші докази, отримала консультації спеціалістів, користувалась базами даних тощо для повного та всебічного з`ясування обставин справи, що мали місце 29.03.2022 року. Фактично, матеріали службового розслідування свідчать про те, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія врахувала характер проступку, обставини за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь йог вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби дійсно є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі № 807/754/17.
Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, слід зазначити, що службове розслідування проведено у точній відповідності до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України. Факт порушення Позивачем службової дисципліни підтверджується матеріалами службового розслідування, а дисциплінарне стягнення, накладене на Позивача відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.
Стосовно доводів Позивача, що 29,03.2022 року він перебував на вихідному дні, варто зазначити наступне.
У відповідності до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Воєнний стан, згідно Указу Президента України, було введено з 05.30 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб. Указом Президента України № 133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан продовжено з 05.30 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в У країні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до статті 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
Статтею 24 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участі» у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 91 Закону України «Про Національну поліцію» Закону України «Про Національну поліцію» врегульовано службовий час і час відпочинку поліцейських. Так, статтею передбачено особливий характер служби в поліції, який містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідці дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою вжиття заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави особовий склад УПП в Сумській області ДПП, який знаходився в м. Суми був задіяний до заходів, спрямованих на забезпечення публічної безпеки і порядку, здійснення цілодобового моніторингу оперативної обстановки на території обслуговування УПП в Сумській області ДПП, в тому числі чергування на вході/в`їзді до приміщення вказаного управління.
29.03.2022 капітаном поліції ОСОБА_27 сформовано та доведено до відома працівників поліції, в тому числі і Повивачу графік несення ними служби на вході/в`їзді до приміщення УПП в Сумській області ДПП, в якому був зазначений і сам Позивач, що підтверджується переписною в месенджері WhatsApp. Таким чином, 29.03.2022 року був робочим днем для Позивача.
Наказом МВС № 650 від 27.07,2012 року затверджено Інструкцію з оформлення доку менті в у системі Міністерства внутрішніх справ України з метою вдосконалення документального забезпечення діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС України, дотримання єдиних вимог до оформлення документів, де наведено визначення рапорт.
Рапорт - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв' язку з цим відповідного прохання.
Позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів з приводу того, що 29.03.2022р. для нього був вихідний день, в тому числі, доказів подання ним у встановленому порядку відповідного рапорту до керівництва УПП в Сумській області ДПП чи до безпосереднього керівника про надання Позивачу вихідного дня та доказів відмови у прийнятті рапорту останнього або відмови у наданні йому вихідного дня 29.03.2022 року.
З огляду на зазначене, посилання Позивача на порушення його прав в цій частині є безпідставними.
Стосовно твердження Позивача, що у висновку службового розслідування не наведені конкретні факти вчинення Позивачем порушення, слід зазначити наступне.
Так, згідно інформації, зазначеної у висновку службового розслідування, затвердженого начальником УПП в Сумській області ДПП майором поліції Олексієм Калюжним вбачається, що Позивач під час уведення на території України воєнного стану з огляду на військову агресію російської федерації проти України, тоді, коли особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові повноваження щодо виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, порушуючи Присягу поліцейського, самоусунувся від виконання покладених на нього основних та додаткових завдань і 29.03.2022 року в умовах військового стану відмовився виконувати наказ безпосереднього керівника старшого інспектора прес-служби УІІН в Сумській області ДПП капітана поліції капітана поліції Олега Сологуба та свої службові обов`язки щодо несення служби на вході/в`їзді до приміщення УІІП в Сумській області ДПП, і як наслідок - не з`явився за місцем несення служби без поважних причин.
Так, 29.03.2022 року Позивач, перебуваючи на блокпосту в селі Писарівка Сумського району, створеному з метою забезпечення пропускного режиму, нагляду за дорожнім рухом та забезпечення контролю за оперативною ситуацією, що розташований біля зупинки громадського транспорту «Писарівка» на автодорозі Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час спілкування з представниками територіальної оборони Хотінської ОТГ не дотримався норм ділового мовлення та допустив використання ненормативної лексики, не контролював свою поведінку та емоції, порушив громадський порядок та норми законодавства України,
Крім того, за результатами службового розслідування встановлено, що Позивач порушив визначені законом зобов`язання берегти і підтримувати в належному стані передані йому в користування боєприпаси та обачливо поводитися з ними, не контролював наявність отриманих боєприпасів та допустив втрату набоїв до табельної вогнепальної зброї «Форт -17» № 153365 у кількості 14 штук, чим порушив службову дисципліну.
Отже, під вчинками, що дискредитують звання працівника поліції та власне органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.
З огляду на вказане, порушення Позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава. Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушемня яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечи ть покладсним на нього обов`язкам, пі;триває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконанн ним своїх обов"язків.
Враховуючи вищевикладене, твердження Позивача є безпідставним та необґрунтованим, оскільки з висновку службового розслідування зазначені конкретні факти порушення Позивачем Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1-6, 8, 10, 13, 14частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337 - VIII, пунктів 1, 10 частини 2.4 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007, абзаців першого, сьомого, восьмого та десятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1 179, частини 2 розділу III, частини 1, 5, 6 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Україні від 01.02.2016 № 70.
Поняття "службова дисципліна" включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника Поліції або підривають авторитет Поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
Відтак, матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, відтак при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.
Враховуючи характер проступку, який фактично підриває довіру та авторитет до органів Національної поліції вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.
Зважаючи на встановлені дисциплінарною комісією на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів фактичні обставини цієї справи суд вважає, що відповідачем доведено у даному випадку в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також із співмірністю обраного видом дисциплінарного стягнення вчиненим позивачем діям.
Отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.
Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) від 9 грудня 1994 року, серія A,303-A, п. 29).
З огляду на таке суд вважає інші аргументи учасників справи такими, що не вимагають детального аналізу, оскільки вони не спростовують висновків суду, зроблених у цій справі.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв"язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, повний текст рішення складено 28.03.2023.

Суддя О.М. Кунець