Справа № 280/1820/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

29 березня 2023 рокуСправа № 280/1820/23
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29-А, )

до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, )

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», в якому просить зобов`язати відповідача у тижневий строк відновити виконання Договорів банківського рахунку, забезпечити позивачу доступ до грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальним для розуміння спору як адміністративно-правового є не тільки участь суб`єкта владних повноважень, але й характер відповідного спору та його наслідки для суб`єкта спірних правовідносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або їх посадовими особами у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Конституційний Суд України в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів (див. підпункти 4.1, 4.2 пункту 4 мотивувальної частини зазначеного Рішення).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Як вбачається, позивач звернувся з позовом до комерційного банку, який є суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до Закону країни «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», щодо зобов`язання відновити виконання Договорів банківського рахунку, забезпечити позивачу доступ до грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон №2121), банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.

Банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 47 Закону №2121 банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті.

Зі змісту позовної заяви випливає, що між позивачем та відповідачем 03.02.2015 укладено Договір банківського рахунку №Р4-В59/43-10, відповідно до якого банк взяв на себе зобов`язання відкрити позивачу рахунок на підставі наданої заяви про відкриття поточного рахунку та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів НБУ, та здійснювати обслуговування рахунків позивача на підставі цього договору.

25.01.2023 менеджер відділення «Центр обслуговування Корпоративних клієнтів» (м. Запоріжжя) Родіна Ж.В. надіслала позивачу та іншим підприємствам групи «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (GROUP Tekhnokhimreagent) запити щодо надання пояснень та документів, на який 01.02.2023 заступник директора ТОВ «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» та ТОВ «ТЕХЕНЕРГОХІМ» надав відповідь із поясненнями щодо кожного питання.

Проте, 15.02.2023 відповідач надіслав всім підприємствам групи «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (GROUP Tekhnokhimreagent) листи, в яких повідомляється про відмову від підтримання ділових відносин від 14 лютого 2023 року, у зв`язку з ненаданням повних відповідей на запити банку від 25.01.2023, та згідно абзацу 3 статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом», у зв`язку з ненаданням необхідних для здійснення належної перевірки Клієнтів документів чи відомостей та спростування зв`язку з рф/рб.

В якості доказів блокування рахунків позивача надав суду роздруківки з веб-сайту відповідача про відхилення виконання платіжних доручень по причині блокування рахунків.

За визначенням, наведеним у пункті 45 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом», первинний фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які вживаються суб`єктами первинного фінансового моніторингу і спрямовані на виконання вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 6 цього Закону суб`єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема банки.

За частиною 6 статті 11 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Відповідач в даній справі, як комерційний банк, не є суб`єктом владних повноважень, оскільки він не здійснює публічно-владні управлінські функції та не представляє державу у спірних правовідносинах. Серед завдань комерційного банку відсутні такі як: притягнення до відповідальності клієнтів за порушення вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Спірні в даній справі правовідносини - не носять характер публічно-правового спору, оскільки виникли між юридичною особою приватного права та комерційним банком.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, у яких один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкту.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом договірними та стосуються надання послуг з банківського обслуговування. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через відмову від підтримання ділових відносин, блокування відповідачем його рахунків та зупинення на вказаних рахунках платіжних операцій.

Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного приватного права позивача, спірні правовідносини пов`язані з невиконанням умов господарсько-правових договорів (надання послуг), суд дійшов висновку про те, що спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України, оскільки положеннями частини 1 статті 19 цього Кодексу визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (пункт 1).

За правилами пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в т.ч. в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 4, 19, п.1 ч.1 ст.170, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» до Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд його заяви віднесено до юрисдикції місцевого господарського суду за правилами господарського судочинства.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В.Батрак