Справа № 580/243/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року справа № 580/243/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплати позивачу раніше призначеної пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення згідно довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області №21/515 від 28.07.2020 із застосуванням обмеження її виплат максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області №21/515 від 28.07.2020 та без обмеження її виплат максимальним розміром, починаючи з 05.03.2019, з урахуванням вже проведених виплат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При призначенні позивачу пенсії її розмір складав 90% відповідних сум грошового забезпечення. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити позивачу з 05.03.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області №21/515 від 28.07.2020, без обмеження її максимальним розміром, з урахування вже виплачених сум. Відповідач на виконання рішення суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21 здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної довідки виходячи із 70% грошового забезпечення, замість 77%. Позивач вважає зменшення відсоткового значення розміру пенсії протиправним та таким, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 08.02.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21 був здійснений перерахунок пенсії позивача за нормами, які діяли станом на 01.04.2019. Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діє станом на 05.03.2019, передбачає, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Проведений перерахунок пенсії позивача не призвів до зменшення її розміру, тому не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист. Також у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії з 05.03.2019, оскільки він звернувся до суду з пропуском строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України. З вказаних підстав просив у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою суду від 18.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Розпочато розгляд справи з 17.02.2023.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Із даних автоматизованої системи «Діловодство» та Єдиного Державного реєстру судових рішень суд встановив, що на розгляді Черкаського окружного адміністративного суду перебували адміністративні справи №580/2405/19, №580/3386/20, №580/1719/21 та №580/3430/21 між цими ж сторонами.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 в адміністративній справі №580/2405/19, що набрало законної сили 02.03.2020, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018. Зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з 90% грошового забезпечення, визначеного довідкою Управління Служби безпеки України в Черкаській області №21/530 від 06.04.2018, та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням фактично виплачених сум з 01.01.2018. Визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

З 01.01.2018 та 01.07.2020 на виконання вказаного рішення суду проведені перерахунки пенсії позивача, застосовуючи відсоткове значення пенсії 90% грошового забезпечення, враховуючи наступні складові: посадовий оклад 9590,00грн., оклад за військове звання 1550,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 5570,00 грн. (усього 16710,00грн.).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 в адміністративній справі №580/3386/20, що набрало законної сили 27.01.2021, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові перерахувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно до довідки, виданої Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області від 28.07.2020 №21/515, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.07.2020 №21/515 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу - 9590,00 грн, окладу за військовим званням - 1550,00 грн, надбавки за вислугу років - 50% - 5570,00 грн; надбавки за особливості проходження служби -71% - 11864,10 грн, надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 20% - 1918,00 грн, доплати військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно- розшуковій діяльності на конфіденційній основі - 20% - 1918,00 грн, преміювання - 10% - 959,00 грн; всього 33369,10 грн, -розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-12 від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, статті 9 Закону України № 2011-12 від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей із урахуванням раніше виплачених сум з 05.03.2019.

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача із грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.07.2020 №21/515, проте застосував відсоткове значення розміру пенсії 70%.

Не погодившись з вказаним перерахунком позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив зобов`язати відповідача здійснити з 05.03.2019 перерахунок та виплату йому пенсії без обмеження максимальним розміром та виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення, визначеного у довідці від 28.07.2020 №21/515 про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №580/1719/21 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, які полягають в зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% під час її перерахунку на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.07.2020 №21/515 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 05.03.2019 перерахунок та з урахуванням раніше виплачених сум виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з 90% від відповідних всіх сум грошового забезпечення, визначеного у довідці Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.07.2020 №21/515. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 05.03.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №21/515 від 28.07.2020 року про розмір грошового забезпечення, виданої управлінням Служби безпеки України в Черкаській області, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням уже виплачених сум.

21.12.2021 відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21 здійснив перерахунок пенсії позивача з 05.03.2019 без обмеження її максимальним розміром, розмір пенсії після вказаного перерахунку складає 23 358 грн. 37 коп. Пенсія позивача обчислена виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджуються перерахунком пенсії по пенсійній справі №Ац-210-СБУ від 21.12.2021.

Отже після проведення перерахунків на виконання вищезазначених рішень суду пенсія позивача перерахована з 05.03.2019 із грошового забезпечення у сумі 33369,10 грн згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 28.07.2020 №21/515, виданої Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області без обмеження максимальним розміром, проте із застосуванням відсоткового значення 70%.

10.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром.

Відповідач листом №1023-137/К-02/8-2300/22 від 08.02.2022 повідомив позивача, що зобов`язань провести перерахунок пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення відповідно до довідки від 28.07.2020 №21/515, виданої Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області, без обмеження її максимальним розміром на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не покладено. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №580/3430/21 проведено перерахунок пенсії з 05.03.2019 без обмеження максимальним розміром.

22.11.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі №580/1719/21, якою просив прийняти до виконання рішення суду від 28.04.2021 у справі №580/1719/21 та перерахувати, виплатити починаючи з 01.04.2018, та виплачувати надалі йому пенсію в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром.

Листом від 20.12.2022 №7592-7650/К-03/8-2300/22 відповідач повідомив позивача про те, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21 та від 28.04.2021 у справі №580/1719/21 виконані у межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень, наданих органам Пенсійного фонду України.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимального розміру позивач 13.01.2022 звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 10 Закону №2262 обов`язок нарахування та виплати пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Статтею 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу 27.02.2004) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. (ч. 2 ст. 13 Закону №2262).

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70». Згідно з пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих положень Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні пункт 23 розділу ІІ вказаного Закону набрав чинності з 1 травня 2014 року. Таким чином, обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70% застосовуються до пенсій, які призначаються з 1 травня 2014 року.

Суд зазначає, що стаття 13 Закону №2262 застосовується при призначенні пенсій. Натомість перерахунок пенсій врегульовано статтею 63 Закону №2262.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону №2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до Постанови КМУ №704.

Відтак, статтею 63 Закону №2262 та постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103 не передбачено зміну розміру, з якого призначена пенсія, при її перерахунку.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18.

Таким чином, відповідач при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону №2262 застосував статтю 13 вказаного Закону, яку не повинен був застосовувати у спірних правовідносинах, тому його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними і перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням максимального розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо строку, з якого має бути здійснений перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №580/3430/21 був здійснений 21.12.2021, про розмір пенсії після перерахунку та відсоткове значення, з якого була обчислена пенсія, позивач дізнався з листа відповідача від 08.02.2022 №1023-137/К-03/8-2300/22 а з позовом до суду позивач звернувся 13.01.2023. Отже позивач звернувся до суду з пропуском шестимісячного строку від дати перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 20.03.2023 позивачу запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, на виконання якої позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові перерахувати та виплачувати пенсію починаючи з 05.03.2019 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 28.07.2020 №21/515, проте не обгрунтував поважності причин пропуску строку звернення до суду, заяву про поновлення строку звернення до суду позивач не надав.

Таким чином, позивачем строк звернення до суду пропущений без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ч. 8 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що позов залишається без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що " право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою" (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03, пункт 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).

Зважаючи на ту обставину, що порушення, допущені відповідачем при перерахунку пенсії позивача, є триваючими, і залишення позову без розгляду призводить до їх легітимізації, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в межах строку звернення до суду, тобто з 13.07.2022, а за період з 05.03.2019 по 12.07.2022 залишити без розгляду.

Щодо заяви про уточнення позовних вимог, то по суті таке уточнення відсутнє, позаяк позивач у позовній заяві просив зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 05.03.2019.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром суд зазначає наступне.

01 жовтня 2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі- Закон України №3668-VI).

Стаття 2 цього Закону передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 8 пункту 6 цього розділу частину 5 статті 43 Закону України №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.»

У зв`язку з внесенням змін до статті 43 Закону №2262-Х11 частина п`ята стала вважатися частиною сьомою.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIІІ частину сьому статті 43 Закону №2262-Х11 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Проте Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Отже, з 20 грудня 2016 року частина сьома статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Вказаний правовий висновок зазначений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі №463/925/17, від 14 травня 2019 року у справі №591/2109/17, від 15 квітня 2019 року у справі №127/4270/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17

Положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII) змін не зазнали та передбачають обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд зазначає, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також, на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене при виплаті пенсії позивачу застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27 січня 2022 року у справі № 240/7087/20 та від 17 лютого 2022 року у справі № 640/11168/20.

Враховуючи викладене, обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної згідно Закону №2262-ХІІ, законодавчо не передбачено.

Також судом встановлено, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №1023-137/К-02/8-2300/22 від 08.02.2022 виплата позивачу пенсії з січня 2022 року здійснюється без обмеження максимальним розміром.

Водночас як вбачається з матеріалів справи відповідач при здійсненні перерахунків пенсії позивача на виконання судових рішень застосовував обмеження пенсії позивача максимальним розміром у разі, коли рішенням суду не передбачався обов`язок перерахувати пенсію із застосуванням відсоткового значення 90% чи без обмеження максимальним розміром, що призвело до численних звернень позивача з позовами до суду.

Згідно ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватись судом у інший, ніж передбачено ч. 1 вказаної статті, спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 05 березня 2019 року по 12 липня 2022 року залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , здійсненого 21 грудня 2021 року, на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Черкаській області №21/515 від 28 липня 2020 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виходячи з 90 відсотків грошового забезпечення, зазначеного у довідці Управління Служби безпеки України в Черкаській області №21/515 від 28 липня 2020 року, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 13 липня 2022 року, та виплатити донараховану пенсію з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО