Справа № 200/688/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

29 березня 2023 року Справа №200/688/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши у підготовчому засіданні (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що поданий адвокатом Єрьоміною Вікторією Анатоліївною, з вимогами:

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30 червня 2021 року протиправною;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30 червня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 30 червня 2021 року, що і стало підставою для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід особи з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат. Проте, позивачем не обґрунтовано протиправність дій чи бездіяльності відповідача у реалізації вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" щодо нарахування і виплати пенсії з огляду на подальше виключення пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 та особливості дії у часі пункту 5 цієї постанови.

Стосовно строку звернення до суду відповідач звернув увагу на те, що фактична виплата донарахованої частини пенсії здійснена 30 червня 2021 року, проте з позовом до суду позивач звернувся лише 17 лютого 2023 року, тобто з грубим порушенням пропуску процесуального строку встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року вирішено відкрити провадження в адміністративній справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), клопотання про поновлення строку звернення до суду вирішити під час розгляду справи, витребувати у відповідачів докази по справі.

Так, разом з адміністративним позовом представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з посиланням на запровадження на території України військового стану, а також зазначено, що в Україні не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством порядку за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає, що згідно з частиною 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно до вимог частини 5статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суд під час вирішення тотожних спорів має враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року по справі №240/12017/19 відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді, а не після отримання виплати за відповідний період.

Верховний Суд дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/ несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через рік після отримання виплати.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року (справа №460/4531/20), від 3 вересня 2021 року (справа №460/1904/19).

Як убачається з матеріалів справи що у квітні 2018 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб з 1 січня 2016 року. Доплата після проведеного перерахунку пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року виплачувалася в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою в розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці. Повну виплату розрахованої суми різниці пенсії проведено по 30 червня 2021 року.

При цьому, позивач, через представника, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо здійснення компенсації за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 1 січня 2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії лише 28 вересня 2022 року.

Отримавши лист пенсійного органу від 31 жовтня 2022 року із зазначенням порядку виплати перерахованої суми пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом 20 лютого 2023 року.

Стосовно посилань представника позивача як на підстави поновлення строку звернення до суду запровадження воєнного стану на території України, суд зазначає, що так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Суд зазначає, що підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк звернення до суду.

Слід наголосити, що посилання позивача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку звернення до суду без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на своєчасне подання позову.

Крім того, остання виплата перерахованої суми пенсії здійснена позивачеві у червні 2021 року, тобто задовго до введення воєнного стану в Україні.

Також суд вважає хибними посилання представника позивача на відсутність строків звернення до суду з вимогами щодо виплати пенсії у визначеному законодавством порядку за минулий час, оскільки спірним у справі є інше, а саме: не нарахування та не виплата компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у Кодексі адміністративного судочинства України, то відповідно до частини 13 статті 171 вказаного Кодексу вона залишається без руху, і надається строк для усунення недоліків.

З огляду на наведене вище, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та надати відповідні докази.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків заяви: п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

В разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв