Справа № 420/17058/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та відшкодування шкоди, вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), до відповідача, ОСОБА_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо завдання збитків державі, в особі Військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння на загальну суму 38766 грн. 51 коп. (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень 51 коп.);

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 38766 грн. 51 коп. (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень 51 коп.) по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовим розслідуванням за результатом якого видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №850;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція позивача
Позивач зазначив, що відповідач перебуваючи на посаді водія 1 автомобільного відділення підвозу продовольства речового і військово-технічного майна групи матеріального забезпечення здійснив втрату військового майна, чим було нанесено державі матеріальної шкоди на суму 45188 грн. 09 коп., що підтверджується проведеним службовим розслідуванням. З урахуванням того, що з відповідача частина суми була стягнена в розмірі 6421 грн. 58 коп., залишок до відшкодування складає 38766 грн. 51 коп.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що відповідач не оскаржив Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №850 про результати службового розслідування в місячний строк, що свідчить про відсутність у відповідача заперечень що обставин зазначених у ньому.

(б) Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, належним чином та своєчасно повідомлений про розгляд справи.

ІІІ. Процесуальні дії у справі
30.01.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

IV. Обставини, встановлені судом
Відповідач згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 №47 був зарахований до складу цієї частини на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 1 автомобільного відділення підвозу продовольства речового і військово-технічного майна автомобільного взводу підвозу продовольства речового і військово-технічного майна групи матеріального забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2022 №1294 призначено службове розслідування стосовно втрати відповідачем військового майна.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №850 про результати службового розслідування, на відповідача накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» та притягнено до підвищеної матеріальної відповідальності за втрачене майно по службі РАО на суму 28851 грн. 53 коп. та до повної матеріальної відповідальності за втрачене майно по речовій службі на суму 16336 грн. 56 коп.

Завдання матеріальної шкоди також підтверджується витягом з книги обліку нестач Військової частини НОМЕР_1 , згідно з якою залишок на 12.11.2022 розміру нестачі складає 45188 грн. 09 коп. та витягом з книги грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 , згідно якого залишок стягнення з відповідача на 08.11.2022 складає 38766 грн. 51 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 №276 відповідача було виключено із списків особового складу військової частини, з 18.10.2022 з усіх видів забезпечення військової частини та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

V. Джерела права та висновки суду.
Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Конституцією України (стаття 17) передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. За необхідності виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, у відношенні військовослужбовців.

При вирішенні даного спору по суті, суд враховує правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.01.2020 у справі №813/1045/1, згідно з якими, спори щодо відшкодування державі в особі Військової частини шкоди, завданої особою, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової (публічної) служби, є публічно - правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», зазначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Статтею 11 Статуту передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статутом (стаття 26) передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019р. №160-IX (далі - Закон №160-IX) передбачено підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону №160-IX передбачено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Закон №160-IX (пункт 5 частини 1 статті 1) також зазначає, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Статтею 3 Закону №160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа, згідно пункту 1 частини 1 статті 6 Закону №160-IX, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, зокрема, виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Статтею 12 Закону №160-IX, зазначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Правове регулювання спірних обставин дає підстави для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено про відсутність відомостей про оскарження відповідачем Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №850 про результати службового розслідування відповідно до якого на останнього накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» та притягнено до матеріальної відповідальності на загальну суму 45188 грн. 09 коп., що підтверджує його чинність

Крім того, судом встановлено, що з відповідача стягнено частину завданої матеріальної шкоди у розмірі 6421 грн. 58 коп. та жодних доказів відшкодування залишку заборгованості відповідачем суду не надано, залишок до з відповідача стягнення складає 38766 грн. 51 коп.

Враховуючи наявність у відповідача матеріальної відповідальності за завдані збитки державі, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення завданої шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання дій позивача протиправними щодо завдання збитків державі, в особі відповідача, під час проходження військової служби, суд вказує наступне.

Суд зазначає, що в межах спору про стягнення суб`єктом владних повноважень матеріальної шкоди суд не оцінює правомірність дій відповідача по суті. Суд в даному випадку перевіряє дотримання позивачем процедури, що передує стягненню шкоди.

З огляду на матеріали справи, військова частина виявивши факт завдання шкоди за результатами службового розслідування встановлює протиправність дій особи, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою та вину особи в завданні шкоди.

Крім того, згідно з матеріалів справи, відповідач свою вину визнав, а також сплатив частину завданої матеріальної шкоди.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання дій позивача протиправними.

VI. Судові витрати
Частиною 2 статті 139 КАС України зазначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи часткове задоволення позову суб`єкта владних повноважень, стягнення з відповідача на користь позивача судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 38766 грн. 51 коп. (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень 51 коп.) по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовим розслідуванням за результатом якого видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №850

3 .У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Оксана БОЙКО