Справа № 640/26697/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

при секретарі Литвин С.В.

за участю:

представника позивача: Маковія В.Г.

представника відповідача: Шукайло О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» до Державної екологічної інспекції України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» (далі по тексту - позивач, ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України (далі по тексту - відповідач) в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції України від 15.10.2020 року №1-4/20.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2022 року в задоволенні значеного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який з`явився у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Державної екологічної інспекції України від 22.09.2020 року №342 «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції автомобільних бензинів, дизельного палива» та направлення на проведення перевірки від 23.09.2020 року №27, зважаючи на результати перевірки характеристик продукції у розповсюджувачів та документально підтверджених підстав вважати, що продукція може бути небезпечною, становити ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції, визначено утворити комісію з проведення позапланової перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільні бензини, дизельне паливо у виробника ТОВ «Стандарт Ойл-2000», виробнича база за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, та Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-Б, у складі, згідно із додатком, у період з 24.09.2020 по 30.09.2020 року.

У зв`язку зі створенням перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання, встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, що є порушенням п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за адресою, де знаходиться продукція: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, посадовими особами Державної екологічної інспекції України складено акт про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції від 24.09.2020 року.

Листом від 25.09.2020 року №8215/4.4/7-20 Державна екологічна інспекція України просила ТОВ «Стандарт Ойл-2000», з метою належного розгляду матеріалів справи терміново, до 29.09.2020 року, надати відомості стосовно введеної у серпні-вересні 2020 року в обіг продукції - бензину автомобільного PLUS А-95-Євро5-Е5, А-95-Євро5-Е5, палива дизельне PLUS ДП-Л-Євро5-В0, а саме:

- декларації про відповідність;

- сертифікати відповідності;

- супровідні документи, що додаються до відповідної продукції;

- загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; документи щодо системи якості чи системи управління якістю;

- висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;

- документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори);

- технічні умови для використання добавок (присадок), документи, що підтверджують якість;

- пояснення стосовно наведених вище фактів.

За наслідком недопуску, Державною екологічною інспекцією України складено протокол про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 30.09.2020 року №00001, а також винесено постанову про накладення штрафу від 15.10.2020 року №1-4/20, якою ТОВ «Стандарт Ойл-2000» та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 170 000,00 грн. (далі по тексту - оскаржувана постанова).

Листом від 30.09.2020 року №8360/4.4/7-20 на адресу ТОВ «Стандарт Ойл-2000» направлено протокол про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 30.09.2020 №00001, копії наказу від 22.09.2020 №342 та направлення на проведення перевірки від 23.09.2020 №27, акт про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції від 24.09.2020.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що незважаючи на факт отримання ТОВ «Стандарт Ойл-2000» листа Державної екологічної інспекції України з вимогою надання документів, необхідних для проведення перевірки, не вчинило жодної дії для надання Державній екологічній інспекції України запитуваних документів та матеріалів та протиправно не допустило контролюючий орган до проведення перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право:

1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);

2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта:

а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

б) місця, зазначені в пункті 3 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону;

в) місця, зазначені в пункті 4 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції;

3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду;

4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог;

6) складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України;

7) залучати у разі потреби в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду працівників наукових установ та фахівців. На осіб, які залучені в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду, поширюються обов`язки, визначені пунктами 1 - 5 частини першої статті 17 цього Закону;

8) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців припинення дій, які перешкоджають здійсненню заходів ринкового нагляду, а в разі їх відмови від припинення таких дій - звертатися до органів Національної поліції за допомогою у здійсненні законної діяльності з ринкового нагляду.

У силу п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», заходами ринкового нагляду, зокрема, є перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» регламентовано, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристики продукції.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону.

У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно (ч. 5 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Перевірки характеристик продукції проводяться:

1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання;

2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію);

3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб;

4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції;

5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду (ч. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Відповідно до ч. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація:

1) декларація про відповідність;

2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією);

3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом;

4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю;

5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції;

6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції;

7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання;

8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Відповідно до ст. 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

У направленні на проведення перевірки зазначаються:

а) найменування органу ринкового нагляду, що здійснює перевірку;

б) номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється перевірка;

в) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції);

г) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо);

ґ) підстави для проведення перевірки;

д) список посадових осіб органу ринкового нагляду, які беруть участь у здійсненні перевірки, із зазначенням їх посади, прізвища, імені та по батькові;

е) список осіб, які залучаються до здійснення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону;

є) дата початку та дата закінчення перевірки;

ж) тип перевірки (планова або позапланова);

з) інформація про проведення попередньої перевірки (тип перевірки, дата початку та строк її здійснення).

Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.

Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.

За результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості:

а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід;

б) дату та номер складання акта;

в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо);

г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції;

ґ) тип перевірки (планова або позапланова);

д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції);

е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону.

Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.

Згідно з пп. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, зокрема, в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг (ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в даному випадку, підставою для винесення оскаржуваної постанови слугував факт недопуску посадових осіб Державної екологічної інспекції України до перевірки ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000».

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», перевірки характеристик продукції проводяться, у тому числі, у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання.

Так, у наказі від 22.09.2020 року №342 «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції автомобільних бензинів, дизельного палива» та направленні на проведення перевірки від 23.09.2020 року №27 вказано про проведення, починаючи з 24.09.2020 по 30.09.2020 року, позапланової перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільні бензини, дизельне паливо у виробника ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000», виробнича база за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, та Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-Б.

Натомість, в акті про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції від 24.09.2020 зазначено про створення ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, за адресою, де знаходиться продукція, а саме: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А.

Не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції посилання скаржника в апеляційній скарзі на недотримання відповідачем процедури проведення перевірки та здійснення її за адресою, де позивач не здійснює жодної діяльності, оскільки факт здійснення ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» господарської діяльності за вказаною адресою підтверджується договором оренди від 01.12.2018 року №01/12-Р-НБ, копія якого наявна у матеріалах справи.

Також, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1, 1-А, 1-Б та 1- Г знаходиться цілісний майновий комплекс на огородженій неподільній території, власником якого є ТОВ «БРСМ-НАФТА», яка є пов`язаною юридичною особою з ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» як група компаній.

Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що посадові особи відповідача намагалися повідомити по номеру телефону НОМЕР_1 про проведення перевірки, між тим останніх не допущено до її здійснення. Під час розгляду справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник позивача підтвердив, що номер телефону НОМЕР_1 дійсно належить підприємству.

Крім того, незважаючи на факт отримання ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» листа Державної екологічної інспекції України від 25.09.2020 року №8215/4.4/7-20 з вимогою про надання документів, необхідних для проведення перевірки, апелянт не вчинив жодної дії для надання Державній екологічній інспекції України запитуваних документів та матеріалів.

Зазначене не спростовано представником скаржника під час розгляду справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Щодо тверджень апелянта про накладення на останнього штрафу на підставі правової норми (пп. 6 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»), якої фактично не існує, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вірно зі змісту та мети перевірки та правової структури норми ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», чітко вбачається, що у межах заявленого спору мова йде про встановлення контролюючим органом порушення, яке полягає у створенні суб`єктом перевірки перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, відповідальність за що передбачена пп. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відтак, допущення посадовими особами відповідача описки у частині зазначення в оскаржуваній постанові щодо законодавчих підстав для відповідальності ТОВ «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» не створюють перешкод у встановленні дійсного змісту виявленого правопорушення, та не може бути законодавчо обгрунтованою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки контролюючим органом обґрунтовано та законно винесено оскаржувану постанову, відповідно до норм чинного законодавства.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ ОЙЛ-2000» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 27.03.2023 року