Справа № 520/28133/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 р.Справа № 520/28133/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представник позивача - Міліруд Є.О.

представник відповідача - Гуда К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 14.07.22 по справі № 520/28133/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Харківській області, виписані ТОВ "ВП "ФІДЛАЙФ" () за №2 та №2 від 20.12.2021.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що контролюючим органом за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТД "Фідлайф" встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками ТОВ «ВП «Північ», ТОВ «Ланс Трейд», ТОВ «Смартбек».

Так, відповідно до узагальнюючої податкової інформації Лівобережної управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області «щодо ТОВ «ВП «Північ», код 42232557 за звітний період декларування ПДВ лютий 2019 року» встановлено: «Посадовими особами платника податків, відповідальними за фінансово-господарську діяльність протягом звітного періоду декларування ПДВ, охопленого узагальненою податковою інформацією, були: керівник, головний бухгалтер та засновник в одній особі - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Згідно відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам наданих за лютий 2019 року, лічиться 2 особа; заробітна плата -10000 грн. В свою чергу, для ведення діяльності пов`язаної із торгівлею ТМЦ які мають різноманітні характеристики та потребують особливих умов транспортування та зберігання 2 осіб недостатньо, так як дана діяльність характеризується своєрідними фізичними властивостями товару, надання послуг, які потребують значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу. Відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу не придбавались. Відсутні власні або орендовані основні засоби, об`єкти оподаткування та земельні ділянки необхідні для ведення господарської діяльності пов`язаної з реалізацією великої кількості ТМЦ які мають різноманітні властивості та потребують особливих умов транспортування та зберігання.

Від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області отримано лист від 19.05.2021 за № 1390/7/04-97-03-02-14 заступника начальника управління-начальника контрольно-методичного відділу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області полковника податкової міліції Наталії Письменної, відповідно до якого наявна наступна інформація: «...Службові особи ТОВ «Синельниківський молочний завод» (код 33076108) за передньою змовою з невстановленими особами упродовж 2018-2019 років шляхом не відображення у податковій звітності фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств, що мають ознаки «фіктивності» в т.ч. ТОВ «ВП «Північ» (код 42232557) та інших, умисно ухилились від сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість на загальну суму 6 771 885 грн. коштів до бюджету держави у особливо великих розмірах. По даному кримінальному провадженню «фіктивність» підприємства ТОВ «Виробниче підприємство «Північ» підтверджується протоколом допиту директора даного підприємства - ОСОБА_1 , який спростував своє відношення до створення та здійснення господарської діяльності ТОВ «Виробниче підприємство «Північ».

Також, перевіркою встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій ТОВ «Торговий дім "Фідлайф» з постачальником ТОВ «Ланс Трейд» (код за ) з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виконання робіт або послуг. ТОВ «Ланс Трейд» (код за ) здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту та формування транзитних потоків.

ГУ ДФС у Харківській області отримано податкову інформацію від оперативного управління ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, а саме пояснення від 13.06.2018 громадянина ОСОБА_2 про непричетність до фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Ланс Трейд» (код за ). Згідно пояснень ОСОБА_2 , наданих від 13.06.2018 заступнику начальника ВОСА ПДВ ОУ ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві підполковнику податкової міліції Лаврішко О.В., ОСОБА_2 не відоме підприємство ТОВ «Ланс Трейд» (код за ).

Підприємство ТОВ «Ланс Трейд» (код за ) внесено до бази СФП за ознакою фіктивності 3 - зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о.з подальшою передачею (оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діял-ть або реаліз-ти повноваж.

ОСОБА_2 пояснив, що ніякого відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Ланс Трейд» (код за ) не має, грошові кошти до статутного фонду підприємства він не вносив, хто складав фінансово-господарські документи та подавав до відповідних установ йому не відомо, хто заключав договори поставки йому не відомо, де знаходяться документи, печатка, статутні документи, за якою адресою здійснюється фінансово-господарська діяльності та чим фактично займається підприємство ТОВ «Ланс Трейд» йому не відомо. Ніяких документів від імені підприємства не підписував, жодних довіреностей на представлення його інтересів та здійснення діяльності ТОВ «Ланс Трейд» не виписував та не надавав.

Також зауважив, що якщо господарська операція фактично не відбулась, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть бути підставою для податкового обліку. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 09.06.2021 №9856/20-40-07-02-08/40514620, на підставі якого Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.12.2021 №2 та №2. Вказані податкові повідомлення-рішення відповідач вважає правомірними та такими, що прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ТД "Фідлайф" зареєстровано як суб`єкта господарювання з податковим номером . Дата державної реєстрації: 27.05.2016, номер запису: 89. Перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області.

Основним видом господарської діяльності Товариства є: 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 16.03.2021 №1736-п уповноваженими особами проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТД "Фідлайф" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 31.12.2020, за результатами якої складено Акт від 09.06.2021 №9856/20-40-07-02-08/40514620.

За результатами перевірки встановлено наступні порушення платником податків:

1. п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього на загальну суму 4 373 485 грн., у тому числі за 1 квартал 2018 року у сумі 292 087 грн., за 2 квартал 2018 року у сумі 343 868 грн., за 3 квартал 2018 року у сумі 903 507 грн., за 4 квартал 2018 року у сумі 558 319 грн., за 1 квартал 2019 року у сумі 588 791 грн., за 2 квартал 2019 року у сумі 369 093 грн., за 3 квартал 2019 року у сумі 242 679 грн., за 4 квартал 2019 року у сумі 15 453 грн.

2. п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на загальну суму 4 152 811 грн., у тому числі за липень 2018 року у сумі 596 525 грн., за серпень 2018 року у сумі 177 389 грн., за вересень 2018 року у сумі 229 983 грн., за жовтень 2018 року у сумі 198 268 грн., за листопад 2018 року у сумі 190 667 грн., за грудень 2018 року у сумі 231 419 грн., за січень 2019 року у сумі 55 362 грн., за лютий 2019 року у сумі 424 773 грн., за березень 2019 року у сумі 174 077 грн., за квітень 2019 року у сумі 262 088 грн., за травень 2019 року у сумі 148 015 грн., за липень 2019 року у сумі 134 680 грн., за вересень 2019 року у сумі 134 963 грн., за грудень 2019 року у сумі 17 170 грн., за січень 2020 року у сумі 1 177 432 грн.

3. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 із змінами і доповненнями, п. 1 розділу ІІІ "Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженого Наказом МФУ від 14.04.2015 №435, а саме: звіт про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по строку - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного періоду, надано несвоєчасно до ГУ ДПС у Харківській області звіт за січень 2020 (строк подачі 20.02.2020), фактично надано 11.03.2020 (№).

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ "ТД "Фідлайф" 24.06.2021 подало до ГУ ДПС у Харківській області заперечення №206 на акт перевірки від 09.06.2021 №9856/20-40-07-02-08/40514620.

09.07.2021 ГУ ДПС у Харківській області направило повідомлення №1243/Ж12/20-40-07-02-15, в якому зазначило, що комісією прийняте рішення щодо правомірності застосування порушень, передбачених у акті перевірки та викладення його висновків в новій редакції.

Зокрема, були змінені висновки акту перевірки від 09.06.2021 в частині збільшення суми заниження податку на прибуток у 3 кварталі 2018 року із 903 507 грн. на 1 073 730 грн., що привело до збільшення загальної суми донарахувань із податку на прибуток із 4 373 485 грн. до 4 543 708 грн.

На підставі акту перевірки від 09.06.2021 №9856/20-40-07-02-08/40514620 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Фідлайф" Головним управлінням ДПС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.07.2021 №2, №2 та №2.

ТОВ "ТД Фідлайф" оскаржило вказані податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

За результатами оскарження ДПС України винесло рішення №26589/6/99-00-06-01-01-06 та №26593/6/99-00-06-01-01-06, якими скасовані податкові повідомлення-рішення від 12.07.2021 №2, №2.

20.12.2021 ГУ ДПС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 159 811 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 115 981,1 грн., та №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 1 753 280 грн. та нараховано санкції на суму 175 328 грн.

Позивач вважає, що зазначені податкові повідомлення-рішення є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податкові повідомлення-рішення прийняті Головним Управлінням ДПС у Харківській області на підставі акту перевірки, висновки якого не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача, є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно пп. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту з ПДВ, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, використання придбаного товару (послуги) у власній господарській діяльності, а також фактичне виконання господарської операції за наслідками якої виникає право на податковий кредит з ПДВ.

Відповідно до абз. 1-3 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як зазначено вище, абз. 1 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

У свою чергу, відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

За змістом наведених норм необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум ПДВ до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності та документальне підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть бути підставою для податкового обліку. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Для бухгалтерського обліку, що базується на безперервному документуванні всіх здійснюваних господарських операцій, первинні документи є документальними свідоцтвами, що підтверджують отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідач поставив під сумнів реальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ "ВП "Північ", ТОВ "Ланс Трейд", ТОВ "Смартбек".

Як встановлено судом, у період з 01.10.2017 по 31.12.2020, що перевірявся податковим органом, ТОВ "ТД "Фідлайф" мало господарські взаємовідносини з контрагентом-постачальником ТОВ "ВП "Північ" на підставі договору постачання сировини для виробництва комбікорму №060818 від 06.08.2018.

Згідно вказаного договору ТОВ "ВП "Північ" у період з 08.08.2018 по 23.02.2019 здійснило постачання на адресу ТОВ "ТД "Фідлайф" пшениці фуражної на загальну суму 6 958 864,50 грн., у т.ч. ПДВ 1 159 810,75 грн.

На підтвердження доводів про відсутність пoдії вчинення податкового правопорушення позивачем ТОВ "ТД "Фідлайф" подано до суду документи по взаємовідносинам із ТОВ "ВП "Північ", які досліджені судом під час розгляду справи, а саме:

1) Договір постачання №060818 від 06.08.2018 із додатками №№1-10;

2) Видаткові накладні: PH-0000002 від 08.08.2018; PH-0000001 від 08.08.2018; PH-0000003 від 09.08.2018; PH-0000004 від 09.08.2018; PH-0000005 від 13.08.2018; PH-0000006 від 14.08.2018; PH-0000007 від 14.08.2018; PH-0000009 від 05.09.2018; PH-0000008 від 05.09.2018; PH-0000010 від 06.09.2018; PH-0000011 від 07.09.2018; PH-0000012 від 12.09.2018; PH-0000013 від 14.09.2018; PH-0000014 від 14.09.2018; PH-0000015 від 25.09.2018; PH-0000016 від 28.09.2018; PH-0000017 від 08.10.2018; PH-0000018 від 11.10.2018; PH-0000019 від 16.10.2018; PH-0000020 від 19.10.2018; PH-0000021 від 23.10.2018; PH-0000022 від 24.10.2018; PH-0000023 від 24.10.2018; PH-0000024 від 31.10.2018; PH-0000025 від 02.11.2018; PH-0000026 від 09.11.2018; PH-0000027 від 09.11.2018; PH-0000028 від 15.11.2018; PH-0000029 від 16.11.2018; РН-0000030 від 21.11.2018; РН-0000031 від 06.12.2018; PH-0000032 від 07.12.2018; PH-0000034 від 20.12.2018; PH-0000033 від 20.12.2018; PH-0000036 від 21.12.2018; PH-0000035 від 21.12.2018; PH-0000002 від 01.02.2019; PH-0000001 від 01.02.2019; PH-0000003 від 02.02.2019; PH-0000002 від 01.02.2019; PH-0000004 від 04.02.2019; PH-0000005 від 11.02.2019; PH-0000006 від 11.02.2019; PH-0000007 від 13.02.2019; PH-0000008 від 14.02.2019; PH-0000009 від 14.02.2019; PH-0000011 від 23.02.2019; PH-0000010 від 23.02.2019.

3) Товаротранспортні накладні за номерами: 00000002 від 08.08.2018; 00000001 від 08.08.2018; 00000003 від 09.08.2018; 00000004 від 09.08.2018; 00000005 від 13.08.2018; 00000006 від 14.08.2018; 00000007 від 14.08.2018; 18090009 від 05.09.2018; 18100008 від 05.09.2018; 18090010 від 06.09.2018; 18090011 від 07.09.2018; 18090012 від 12.09.2018; 18090013 від 14.09.2018; 18090014 від 14.09.2018; 18090015 від 25.09.2018; 18100009 від 28.09.2018; 18100010 від 08.10.2018; 18100016 від 11.10.2018; 18100017 від 16.10.2018; 18100021 від 19.10.2018; 18100022 від 23.10.2018; 18100023 від 24.10.2018; 18100024 від 24.10.2018; 18100025 від 31.10.2018; 18110001 від 02.11.2018; 18110002 від 09.11.2018; 18110003 від 09.11.2018; 18110006 від 15.11.2018; 18110007 від 16.11.2018; 18110008 від 21.11.2018; 181100012 від 06.12.2018; 18110013 від 07.12.2018; 18120015 від 20.12.2018; 18120014 від 20.12.2018; 18120017 від 21.12.2018; 18120016 від 21.12.2018; 19000006 від 01.02.2019; 19000005 від 01.02.2019; 19000007 від 02.02.2019; 19000008 від 04.02.2019; 19000009 від 11.02.2019; 19000010 від 11.02.2019; 19000011 від 13.02.2019; 19000024 від 14.02.2019; 19000018 від 14.02.2019; 19000023 від 23.02.2019; 19000022 від 23.02.2019.

4) Довідка по оборотом рахунку 631 за серпень 2018 р. - лютий 2019 р.

5) Реєстр платіжних документів ТОВ "ТД "Фідлайф" з 01.08.2018 по 21.12.2019.

6) Bипиcкa по рахунку №6751(980) з 01.08.2018 по 31.12.2020.

7) Податкові накладні: №6 від 14.08.2018; №7 від 14.08.2018; №2 від 05.09.2018; №1 від 05.09.2018; №3 від 06.09.2018; №4 від 07.09.2018; №5 від 12.09.2018; №6 від 14.09.2018; №7 від 14.09.2018; №8 від 25.09.2018; №9 від 28.09.2018; №1 від 08.10.2018; №2 від 11.10.2018; №3 від 16.10.2018; №4 від 19.10.2018; №5 від 23.10.2018; №7 від 24.10.2018; №6 від 24.10.2018; №8 від 31.10.2018; №1 від 02.11.2018; №2 від 09.11.2018; №3 від 09.11.2018; №4 від 15.11.2018, № 5 від 16.11.2018, № 6 від 21.11.2018, №1 від 06.12.2018, №2 від 07.12.2018, № 3 від 20.12.2018, № 4 від 20.12.2018.

Під час проведення перевірки, контролюючим органом було встановлено, що ТОВ "ВП "Північ" здійснює діяльність: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (вид діяльності 46.21). Відомості про держреєстрацію: від 13.06.2018 № 0001360. Свідоцтво платника ПДВ: від 01.08.2018 року № 200409717, ІПН 25, анульоване від 11.06.2020 року, причина анулювання - 39 - відсутність поставок та ненадання декларацій. Директор та засновник - ОСОБА_1 (за даними ІТС "Податковий блок" був (є) керівником ще на 1 підприємстві та був (є) засновником ще на 1 підприємстві).

Облікова кількість штатних працівників згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів (Додаток 1): у серпні 2018 року - 1 особа; у вересні 2018 року -1 особа; у жовтні 2018 року - 2 особи; у листопаді 2018 року - 2 особи; у грудні 2018 року - 2 особи; у лютому 2019 року - 2 особи.

Вартість основних засобів станом на 31.12.2018 року - 0,0 грн. Вартість основних засобів станом на 31.12.2020 року - фінансова звітність за 2020 рік до органу ДПС (ДФС) не подавалась; Відомості про об`єкти нерухомості: інформація в Єдиному державному реєстрі нерухомості відсутня. Остання звітність по ПДВ надана за звітний період - серпень 2018 року. Остання звітність по податку на прибуток надана за звітний період - податкова звітність з податку на прибуток до органів ДПС (ДФС) не подавалась.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року по справі № 201/3127/21 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000347 від 06.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, до шести місяців.

У даній ухвалі зазначено: «... Слідчий з ОВС четвертого ВРКП СУФР ГУДФС у Дніпропетровській області Костівой О.В. звернувся до суду з клопотанням в кримінальному провадженні № 0000347 від 06.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.... ... слідчий зазначив, що службові особи ТОВ «Синельниківський молочний завод» (код 33076108) за передньою змовою з невстановленими особами упродовж 2018-2019 років шляхом невідображення у податковій звітності фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «ВП «Північ» (код 42232557) та інших, умисно ухилились від сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість на загальну суму 6 771 885 грн. коштів до бюджету держави у особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування було допитано службових осіб підприємств ПП «Компанія Лінк», ТОВ «Альпас», ТОВ «ВП «Північ», та інші, які в ході допитів спростували своє відношення до створення та діяльності вказаних підприємств..»

Крім того, відповідно до узагальнюючої податкової інформації Лівобережної управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області «щодо ТОВ «ВП «ПІВНІЧ», код 42232557 за звітний період декларування ПДВ лютий 2019 року» встановлено: «Посадовими особами платника податків, відповідальними за фінансово-господарську діяльність протягом звітного періоду декларування ПДВ, охопленого узагальненою податковою інформацією, були: керівник, головний бухгалтер та засновник в одній особі - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам наданих за лютий 2019 року, лічиться 2 особи. Заробітна плата -10000 грн.

Від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області отримано лист від 19.05.2021 за № 1390/7/04-97-03-02-14 заступника начальника управління-начальника контрольно-методичного відділу СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області полковника податкової міліції Наталії Письменної, відповідно до якого наявна наступна інформація: « ...Службові особи ТОВ «Синельниківський молочний завод» (код 33076108) за передньою змовою з невстановленими особами упродовж 2018-2019 років шляхом невідображення у податковій звітності фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств, що мають ознаки «фіктивності» в т.ч. ТОВ «ВП «Північ» (код 42232557) та інших, умисно ухилились від сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість на загальну суму 6 771 885 грн. коштів до бюджету держави у особливо великих розмірах).

По даному кримінальному провадженню «фіктивність» підприємства ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПІВНІЧ» підтверджується протоколом допиту директора даного підприємства - ОСОБА_1 , який спростував своє відношення до створення та здійснення господарської діяльності ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПІВНІЧ».

Відповідно до отриманих пояснень, Витяг з пояснення засновника та керівника ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПІВНІЧ» () громадянина ОСОБА_1 від 10.01.2020: «Я, ОСОБА_1 до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ "ЗАХІД" та ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПІВНІЧ» не маю жодного відношення, довіреностей на здійснення діяльності від свого імені я нікому не давав. До складу засновників ні вступав та ніяких рішень не приймав. Де розташовані офісні, складські виробничі приміщення, який від діяльності здійснював чи здійснювали, мені не відомо. Уставні та фінансово-господарських, бухгалтерських, звітних документів, не готував, у мені ніколи не було і де вони мені не відомо. Грошових коштів або іншого майна, цінних паперів в статутний фонд я ніколи не вносив. Хто здійснював від мого імені як керівника ТОВ "ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ "ЗАХІД" та ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПІВНІЧ» подачу документів до податкових та інших органів та дій пов`язаних із господарською діяльністю вказаних СГД мені не відомо. Особисто вказані дії не здійснював та не видавав довіреностей на проведення таких дій. Приблизно в 2011 році я залишив паспорт в місцевому відділі поліції з метою ксерокопій. Після цього я попав за грати на 4 роки и 1 міс. Після звільнення паспорт мене не віддали до теперішнього часу. Також до теперішнього часу паспорта громадянина України я не маю і не роблю. Укладені угоди від мого імені та від імени вищевказаних СГД прошу вважати не дійсними.».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що надані позивачем первинні документи, які стали підставою для формування даних бухгалтерського обліку, виписані контрагентом ТОВ «ВП «Північ», підписані саме директором ОСОБА_1 , який повідомив, що не має відношення до фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства. Інформація була внесена до підсистеми "СФП" ІТС "Податковий блок".

Крім того, колегія суддів зазначає, що для ведення діяльності пов`язаної із торгівлею ТМЦ які мають різноманітні характеристики та потребують особливих умов транспортування та зберігання 2 осіб недостатньо, так як дана діяльність характеризується своєрідними фізичними властивостями товару, надання послуг, які потребують значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу. У ТОВ «ВП «Північ» відсутні власні або орендовані основні засоби, об`єкти оподаткування та земельні ділянки необхідні для ведення господарської діяльності пов`язаної з реалізацією великої кількості ТМЦ, які мають різноманітні властивості та потребують особливих умов транспортування та зберігання.

Жодних доказів можливості залучення постачальником позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або у іншій не забороненій законом формі у період поставок товарно-матеріальних цінностей, суду не надано.

Судова колегія зазначає, що якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть бути підставою для податкового обліку. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем, спростовуючи обгрунтовані доводи податкового органу, не було надано доказів, які б свідчили про виявлену ним належну обачність й обережність при виборі постачальника товару, зокрема ТОВ «ВП «Північ», враховуючи відсутність у останнього будь - яких трудових ресурсів для проведення відповідної господарської діяльності (згідно звітності у серпні 2018 року - 1 особа; у вересні 2018 року - 1 особа; у жовтні 2018 року - 2 особи; у листопаді 2018 року - 2 особи; у грудні 2018 року - 2 особи; у лютому 2019 року - 2 особи.), основних фондів та матеріальних ресурсів (складських приміщень, транспортних засобів при цьому згідно договору саме на контрагента покладався обов`язок з перевезення товару у розмірі понад 900 тонн), крім того, платником ПДВ контрагент ТОВ «ВП «Північ» зареєстрований лише 01.08.2018 (Договір постачання товару № 060818 укладено 06.08.2018), що в сукупності з встановленими обставинами справи та з урахуванням характеру спірних правовідносин, які склались у цій справі, свідчить про обґрунтованість тверджень контролюючого органу про безпідставність формування даних податкового обліку позивача за господарськими операціями з вказаним контрагентом.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом - ТОВ "Ланс Трейд", колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження доводів про відсутність події вчинення податкового правопорушення ТОВ "ТД "Фідлайф" подані до суду наступні документи по взаємовідносинам із ТОВ "Ланс Трейд":

1) Договір постачання №324 від 30.10.2017, предметом якого є сировина для виробництва комбікорму із додатками у формі специфікацій №№6-29.

2) Видаткові накладні: РН-0000003 від 23.01.2018; РН-0000004 від 26.01.2018; РН-0000005 від 30.01.2018; РН-0000006 від 02.02.2018; РН-0000007 від 02.02.2018; РН-0000008 від 06.02.2018; РН-0000010 від 07.02.2018; РН-0000012 від 09.02.2018; РН-0000013 від 16.02.2018; РН-0000014 від 16.02.2018; РН-0000015 від 23.02.2018; РН-0000018 від 02.03.2018; РН-0000019 від 20.03.2018; РН-0000020 від 21.03.2018; РН-0000021 від 22.03.2018; РН-0000022 від 12.04.2018; РН-0000024 від 20.04.2018; РН-0000023 від 20.04.2018; РН-0000025 від 23.04.2018; РН-0000026 від 25.04.2018; РН-0000027 від 26.04.2018; РН-0000028 від 15.05.2018; РН-0000029 від 17.05.2018; РН-0000030 від 19.05.2018; РН-0000031 від 24.05.2018; РН-0000032 від 31.05.2018; РН-0000033 від 02.06.2018; РН-0000034 від 08.06.2018; РН-0000035 від 14.06.2018; РН-0000036 від 14.06.2018; РН-0000038 від 21.06.2018; РН-0000040 від 22.06.2018; РН-0000039 від 22.06.2018; РН-0000037 від 18.06.2018; РН-0000041 від 25.06.2018; РН-0000042 від 27.06.2018.

3) Товарно-транспорті накладні: №1 від 23.01.2018; №2 від 26.01.2018; №3 від 30.01.2018; №5 від 02.02.2018; №4 від 02.02.2018; №6 від 06.02.2018; №7 від 07.02.2018; №8 від 09.02.2018; №16 від 16.02.2018; №7 від 16.02.2018; №9 від 23.02.2018; №10 від 02.03.2018; №8 від 21.03.2018; №12 від 22.03.2018; №13 від 12.04.2018; №15 від 20.04.2018; №16 від 20.04.2018; №17 від 23.04.2018; №17 від 25.04.2018; №18 від 26.04.2018; №151 від 15.05.2018; №15 від 17.05.2018 №17 від 19.05.2018; №18 від 24.05.2018; №19 від 31.05.2018; №20 від 02.06.2018; №21 від 08.06.2018; №22 від 14.06.2018; №23 від 14.06.2018; №25 від 21.06.2018; №26 від 22.06.2018; №27 від 22.06.2018; №24 від 18.06.2018; №28 від 25.06.2018; №29 від 27.06.2018.

4) Платіжні доручення: №640 від 11.06.20l8, №581 від 04.06.2018, №589 від 05.06.2018, №605 від 06.06.2018, №629 від 08.06.2018, №618 від 08.06.2018.

5) Реєстр документів за період із 01.10.2017 по 18.02.2019 по рахунку НОМЕР_2 у AT ОЩАДБАНК.

6) Виписки по рахунку № НОМЕР_3 за період із 10.08.2018 по 13.08.2018.

7) Платіжні доручення: № 114 від 21.12.2017, № 97 від 20.12.2017, № 84 від 19.12.2017.

8) Реєстр документів AT "Райффайзен Банк Аваль" з 01.10.2017 по 19.10.2018.

9) Податкові накладні: № 3 від 23.01.2018, № 4 від 26.01.2018, № 5 від 30.01.2018, № 1 від 02.02.2018, № 2 від 02.02.2018, № 3 від 06.02.2018, № 5 від 07.02.2018, № 7 від 09.02.2018, № 9 від 16.02.2018, № 8 від 16.02.2018, № 10 від 23.02.2018, № 1 від 02.03.2018, № 2 від 20.03.2018, № 3 від 21.03.2018, № 4 від 22.03.2018, № 1 від 12.04.2018, № 2 від 20.04.2018, № 3 від 20.04.2018, № 4 від 23.04.2018, № 5 від 25.04.2018, № 6 від 26.04.2018, № 1 від 15.05.2018, № 2 від 17.05.2018, № 3 від 19.05.2018, № 4 від 24.05.2018, № 5 від 31.05.2018, № 1 від 02.06.2018, № 2 від 08.06.2018, № 4 від 14.06.2018, № 3 від 14.06.2018.

Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.01.2019 у справі № 753/17031/18, що набрав законної сили, ОСОБА_2 засновника та керівника ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205 (фіктивне підприємництво), ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Вищезазначеним вироком, який набрав законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочину посадової особи контрагента позивача, дії якого не були спрямовані на реальне зайняття підприємницькою діяльністю. ОСОБА_2 зареєстрував ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, а після такої реєстрації самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не складав, печатками підприємства не користувався, а реєстраційні та установчі документи підприємства передав невстановленим досудовим слідством особам, що дало змогу невстановленим особам вести незаконну господарську діяльність, а саме складати від імені ОСОБА_2 , як директора ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» необхідні документи фінансово-господарської діяльності та звітні документи підприємства, які фактично не відповідали дійсності, здійснювати безтоварні операції та незаконну діяльність по наданню послуг з мінімізації податкових зобов`язань іншим суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки. Отже, вчинені дії виключають можливість здійснення ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» реальних господарських операцій.

Господарські операції, за наслідками яких позивачем сформовано дані податкового обліку відбулися на підставі первинних документів підписаних зі сторони ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» саме директором ОСОБА_2 , якого визнано винним у вчиненні фіктивного підприємництва (ст. 205 КК України), а отже такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою, та як наслідок не можуть визнаватись такими, що посвідчують факт придбання товарів, робіт та послуг.

Слід зазначити, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Первинні документи, які стали підставою для формування даних бухгалтерського обліку, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до витрат чи податкового кредиту є безпідставними.

Таким чином, статус контрагента позивача ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» як фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, тому господарські операції цього підприємства з позивачем не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Документальне оформлення господарських операцій, які фактично не відбулись, за наслідками яких Товариством і було сформовано податковий кредит, не дає позивачу права на отримання такої податкової вигоди у вигляді податкового кредиту.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/17813/18, від 12 березня 2021 року у справі №814/1325/17.

Судова колегія зауважує, що судом першої інстанції залишено поза увагою постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.11.2021 по справі № 520/1769/19, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф" залишено без задоволення. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі № 520/1769/19 залишено без змін.

У зазначеній справі, судами, зокрема, було встановлено, що, як посвідчується матеріалами справи, ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ» та ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» договір постачання товару № 324 від 30.10.2017 року не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

Статус контрагента позивача ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» як фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, тому господарські операції цього підприємства з позивачем не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Документальне оформлення господарських операцій, які фактично не відбулись, за наслідками яких Товариством і було сформовано податковий кредит, не дає позивачу права на отримання такої податкової вигоди у вигляді податкового кредиту.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом - ТОВ "Смартбек", суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

По взаємовідносинам між ТОВ "ТД "Фідлайф" та ТОВ "Смартбек" позивачем подані до суду наступні документи:

1) Договір постачання товару №147 від 02.07.2018, предметом якого є постачання сировини для виробництва комбікорму із додатком у формі специфікації №1;

2) Видаткові накладні: РН-0000001 від 02.07.2018, РН-0000002 від 03.07.2018, РН-0000003 від 04.07.2018; РН-0000004 від 05.07.2018, РН-0000005 від 06.07.2018;

3) Товарно-транспортні накладні: №1800006 від 02.07.2018, №800004 від 03.07.2018, №800005 від 04.07.2018, №800006 від 05.07.2017, №800007 від 06.07.2018.

4) Податкові накладні: №1 від 02.07.2018, №2 від 03.07.2018, №3 від 04.07.2018; №4 від 05.07.2018, №5 від 06.07.2018;

5) Довідка по обороти рахунку 631 за січень 2018 р. - грудень 2021 р.

6) Виписка по рахунку UA 9522242 із 01.01.2018 по 31.12.2021.

Суд першої інстанції не

Судова колегія зауважує, що судом першої інстанції залишено поза увагою постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 по справі № 520/1769/19, яку залишено без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.11.2021.

Так, в ході розгляду зазначеної справи, судами було встановлено, що суду не надані докази про здійснення комплексу операцій, як зі сторони позивача, так і контрагентами ТОВ «ЛАНС-ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «СМАРТБЕК» (код за ), які забезпечують фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей між учасниками ланцюга поставок з понесенням певних витрат, пов`язаних з обслуговуванням означених поставок, тобто переміщення чітко визначеної кількості і асортименту товару в необхідну точку, оптимальним маршрутом за необхідний час, проведення вантажно-розвантажувальних робіт, тощо.

На підставі Договору постачання товару №147 від 02.07.2018, предметом якого є постачання сировини для виробництва комбікорму, позивач закупив необхідні сировинні компоненти, на умовах (базис/постачання) DDP - склад Покупця (вул. Зарічна, 124, с. Бараниківка, Кремінський р-н., Луганська обл., (ІНКОТЕРМС 2010), транспортні витрати за рахунок Постачальника). Тобто саме контрагент ТОВ «СМАРТБЕК» мав доставити товар безпосередньо до місця переробки давальницької сировини за місцезнаходженням комбікормового заводу ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ».

Проте, у всіх наданих позивачем товарно-транспортних накладних зазначено, що замовником (платником) є саме позивач - ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ», а автомобільними перевізниками виступають фізичні особи - підприємці (ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 .. ФОП ОСОБА_6 ), при цьому не надано жодної інформації та доказів щодо оплати позивачем послуг перевезення зазначеним в товарно-транспортних накладних перевізникам, не вказано будь яких відомостей і у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб про виплати фізичним особам за цивільно-правовими договорами.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовано не взяв до уваги в якості належного обґрунтування посилання позивача на лист директора ТОВ «СМАРТБЕК», який зазначав, що при виписці ТТН за липень 2018 року на адресу ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ були допущені помилки, зокрема в графі «Замовник» було виписано ТОВ «ТД «ФІДЛАЙФ», а вірно вважати ТОВ «СМАРТБЕК», оскільки такий лист чи його копія ані до перевірки, ані до заперечень на акт перевірки позивачем не надавалася. Крім того, і жодних доказів (документів) в підтвердження того, що саме ТОВ «СМАРТБЕК» мав взаємовідносини з перевізниками, зазначеними в ТТН до суду надано не було. Також надані ТТН містять недоліки в заповненні, а саме відсутні підписи Директора ТОВ «СМАРТБЕК» в графі «відпуск дозволив», «здав (відповідальна особа вантажовідправника)».

Верховний Суд зазначив, що позивачем, спростовуючи обгрунтовані доводи податкового органу, не було надано доказів, які б свідчили про виявлену ним належну обачність й обережність при виборі постачальників товару, зокрема ТОВ «СМАРТБЕК», враховуючи відсутність у останнього будь - яких трудових ресурсів для проведення відповідної господарської діяльності (згідно звітності 1 наймана особа (директор)), основних фондів та матеріальних ресурсів (складських приміщень, транспортних засобів при цьому згідно договору саме на контрагента покладався обов`язок з перевезення товару у розмірі понад 100 тонн), крім того, платником ПДВ контрагент ТОВ «СМАРТБЕК» зареєстрований лише 01.07.2018, що в сукупності з встановленими обставинами справи та з урахуванням характеру спірних правовідносин, які склались у цій справі, свідчить про обґрунтованість тверджень контролюючого органу про безпідставність формування даних податкового обліку позивача за господарськими операціями з вказаним контрагентом.

Верховний Суд, також зазначив, що враховуючи наведені обставини в сукупності з відомостями про відсутність у контрагента технічних можливостей для здійснення приймання (переміщення) поставлених сировинних компонентів та трудових ресурсів свідчить про нереальний характер діяльності такого контрагента у спірних правовідносинах, оскільки згідно первинних документів, обсяг задокументованих ними робіт, що виконувались є значним, а відтак потребує наявності трудових та виробничих потужностей. Жодних доказів можливості залучення постачальником позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або у іншій не забороненій законом формі у період поставок товарно-матеріальних цінностей, суду не надано.

Слід також зазначити, що підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак у господарських правовідносинах учасники обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зауважує, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. За наявності об`єктивних сумнівів щодо реальності господарських операцій, в тому числі, з огляду на дефектність первинних документів, наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про реальність спірних операцій, оскільки не було підтверджено факт перевезення товару, товарно транспортні накладні оформлені з порушенням, відсутні трудові та матеріальні ресурси у контрагентів.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Харківській області, виписані ТОВ "ВП "ФІДЛАЙФ" () за №2 та №2 від 20.12.2021 є такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є такими, що не підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 року по справі №520/28133/21 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 по справі № 520/28133/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фідлайф" відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 30.03.2023 року