Справа № 404/1004/22
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1004/22
Номер провадження 2-а/404/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14; ), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00008114 від 14.01.2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00008114 від 14.01.2022 року. В обгрунтування позову зазначено, що скориставшись даними веб посилання Державної служби України з безпеки на транспорті позивачу стало відомо про існування постанови серії ВМ № 00008114 від 14.01.2022 року. При цьому позивач не згодний з оскаржуваною постановою оскільки, як зазначає позивач, відповідно до свідоцтва тарнспортного засобу НОМЕР_2 MAN F 2000 державний номерний знак НОМЕР_3 власником є приватне підприємство «СТІВ і К», відповідно до договору оренди № 1/10-2021 від 01.10.2020 року приватне підприємство «СТІВ і К» передало Приватному підприємству «Грузавто плюс», в оренду транспорнтий засіб MAN F 2000 державний номерний знак НОМЕР_3 . У день вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб MAN F 2000 державний номерний знак НОМЕР_3 перебувало в користуванні Приватного підприємства «Грузавто плюс», а відповідно і відповідальна особа повинна нести відповідальність, а не відповідач. Відповідно до товарно-транспортної накладної № 90449094 від 13.01.2022 року перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом MAN F 2000 державний номерний знак НОМЕР_3 та причепом НПЦ 22 державний номерний знак НОМЕР_4 , перевозився вантаж «ПЦII/А-Ш-400Р-Н насип портландцемент» в кількості 18,72 тон, після навантаження транспортний засіб разом з причепом важив 39,2 тони. Відпуск сипучих вантажів заводом виробником здійснюється власними вантажними вагами для зважування транспортних засобів, проїзд на територію заводу здійснюється через пропускний режим, після навантаження транспортний засіб обов`язково зважують, отже за таких умов порушення вагового режиму під час проїзду автошляхами України неможливо. Крім того, при винесені постанови інспектором порушено вимоги Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджену Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо марки, моделі державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу, фактичної міжосьової відстані, фактичної кількості колі на вісі. А відтак позивач змушений звернутись до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 квітня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 роз`єднано в окремі провадження, позовні вимоги виділено зі справи №404/1004/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в самостійне провадження позовні вимоги позивача: ОСОБА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України від Державної служби безпеки на транспорті серії ВМ № 00008114 від 14.01.2022 року (а.с.71).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 квітня 2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на звернення до адміністративного суду. Відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. (а.с. 72).

Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив (вх. № 21248 від 02.08.2022 року) на адміністративний позов, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що суб`єктом, який несе адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно частини першої статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не водій, а відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Постановою Кабінету Міністрів України № 1197 від 14.11.2018 року затверджено «Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» відповідно до якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача зокрема, є визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законом законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем. Щодо події і складу адміністративного правопорушення відповідач зазначає, що згідно інформаційної картки габаритно-вагового контролю навантаження на здвоєні осі транспортного засобу склало 20149 кг., що перевищує нормативний показник 4,149 тон, що і відповідно було відображено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Основним доказом є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису , працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, мають сертифікати перевірки типу, сертифікати відповідності, та експертний висновок. Оскаржувана постанова відповідає всім критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення, та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень а відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.88-108).

В свою чергу позивачем до суду надано відповідь (вх. № 21717 від 05.08.2022 року) на відзив, в якому позивач зазначає,що інформаційна картка габаритно-вагового контролю, яка повинна містити результати навантаження на осі транспортного засобу, містить незрозумілі визначення, слова іншомовного походження без нотаріально завіреного перекладу, містить набір невідомих чисел в невідомих вимірах, отже позивач вважає, що вказана картка не може бути доказом в розумінні статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.109-112).

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 21452 від 03.08.2022 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та підтримання позовних вимог (а.с.83).

Відповідач в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 122), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною 14.01.2022 року складено постанову серії ВМ № 00008114, в якій зазначено, що 13 січня 2022 року о 10 год. 16 хв. за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб MAN F 2000 державний номерний знак НОМЕР_3 де відповідальна особа ( ОСОБА_1 ) допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7 % (4,149 тон) відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на ОСОБА_1 штраф в сумі 1700,00 грн. (а.с.18).

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з пунктом 7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі. Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З огляду законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 №1174 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. №623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), відповідно частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. № 2344-III (далі Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353-ХІІ до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону № 3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вказано вище, в цьому випадку під час проведення габаритно-вагового контролю встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без спеціального дозволу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Проаналізувавши зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а перевезення подільного вантажу з перевищенням навантаження на вісі заборонено.

Вантажем, який перевозився позивачем, є портландцемент, тобто вантаж є подільним, адже може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головною метою такої заборони є збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Відтак, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до пункту 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно пунктів 13, 14 цього Порядку під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Із доданих до відзиву на позов доказів вбачається фотознімки автомобіля позивача - MAN F 2000, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухається на ділянці дороги Н-23 2+998, також зафіксовано зображення реєстраційного номеру НОМЕР_3 ; зображення загального вигляду транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (а.с.105-107).

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксвано правопорушення, є Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM, 10026; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № UA.TR.001 35 361/362 до 31-08-2022 року (а.с.18).

У матеріалах справи наявні копії сертифікатів відповідності автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM (а.с.98-103), копія сертифікату перевірки типу (а.с.98), копія сертифікату відповідності (а.с.99-102), та копія експертного висновку (а.с.103), а тому суд не вбачає підстав ставити під сумнів результати, які були зафіксовані даним приладом щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача, яким перевозився вантаж.

Щодо доводів позивача про відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується товарно-транспортною накладною, суд зазначає, так позивачем долучено копію товарно-транспортної накладної № 90449094 від 13.01.2022 року (а.с.33), за якою маса вантажу який перевозив автомобіль позивача становить (брутто 39,2 тон) при цьому товарно-транспортна накладна не є тим документом, що однозначно підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей. Тобто, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Крім того, позивачем долучено до позову копію витягу відповідно до якого станом 27.01.2022 року ОСОБА_1 є керівником приватного підприємства «СТІВ і К» (а.с.65).

Згідно копії договору оренди транспортних засобів № 1/10-2021 від 01.10.2021 року, укладений між Приватним підприємством «СТІВ і К» та Приватним підприємством «Грузавто Плюс», за яким орендодавець передає а орендар приймає в тимчасове платне користування зокрема транспортний засіб MAN F 2000, державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.43-46).

Статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 «Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1197 від 14.11.2018 року підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Саме з ініціативи власника транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вносяться відомості про належного користувача транспортного засобу.

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він звертався до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ із заявою про реєстрацію належного користувача даного транспортного засобу, і що така реєстрація не відбулася з вини суб`єкта реєстрації.

Разом з тим, за умови наявності користувача вказаного транспортного засобу, у відповідності до положень частини першої статті 279-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач не був позбавлений можливості звільнитись від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили Приватне підприємство «Грузавто Плюс», як особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася б особисто до Держаної служби України з безпеки на транспорті із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З огляду на те, що ні сторона позивача, ні сторона відповідача не надала суду інформації про відповідне звернення належного користувача до уповноваженого органу за фактом перевищення 13 січня 2022 року встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу MAN F 2000, державний номерний знак НОМЕР_3 , та з урахуванням того, що позивачем не надано суду відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про внесення належного користувача вказаного транспортного засобу, а тому в силу приписів статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме позивач, як власник транспортного засобу, є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Винесена відповідачем постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 Інструкції, оскільки містить дату та час та місце вчинення правопорушення, дані про транспортний засіб та особу, що вчинила правопорушення, саму суть вчиненого правопорушення, інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення. Повна інформація міститься на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/BM00008114, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, позивачем доказів зворотнього не надано, відсутність будь-яких інших належних, допустимих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії BM № 00008114 від 14.01.2022 року, та, відповідно відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги» статтями, 132-1, 251, Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії BM № 00008114 від 14.01.2022 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14; ), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00008114 від 14.01.2022 року, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29.03.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда