Справа № 140/3703/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3703/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанов головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ірини Олегівни про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2023 № 70763872, від 17.01.2023 № 70763872 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 17.01.2023 № 70763872 про стягнення виконавчого збору, від 02.02.2023 № 70763872 про арешт коштів боржника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 вересня 2022 року у справі № 161/5922/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Про дату, час та місце розгляду справи позивач належним чином повідомлений не був. Справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності від 9 вересня 2022 року не отримав, оскільки з 5 липня 2022 перебував на військовій службі у військовій частині по мобілізації, а з через отримане 13 вересня 2022 року внаслідок агресії Російської Федерації травматичне відчленування лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки довгий час перебував на лікуванні. Лише 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 дізнався про накладення штрафу в розмірі 17 000 грн. та в цей же день сплатив штраф. Про порушення своїх прав винесенням постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника позивач дізнався лише 01.03.2023.

Позивач вважає зазначені постанови такими, що підлягають скасуванню, оскільки в день вручення йому постанови про накладення штрафу він добровільно штраф сплатив.

З врахуванням викладеного просив позов задовольнити, скасувати постанови від 17.01.2023 Головного державного виконавця Другого відділу держаної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 70763872, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 70763872, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 70763872, постанову від 02.02.2023 року у виконавчому провадженні № 70763872 про арешт коштів боржника.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи з урахуванням глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних постанов, оскільки штраф позивачем був сплачений після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Представники сторін просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи зазначені норми законодавства та скорочені строки розгляду такої категорії справ, визначені статтею 287 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 вересня 2022 року у справі № 161/5922/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

22 грудня 2022 Луцький місьрайонний суд надіслав копію постанови про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави штрафу для виконання в Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

17 січня 2023 Головним державним виконавцем Другого відділу держаної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства Левчук І.О. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 70763872, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 70763872, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 70763872, 02 лютого 2023 року постанову у виконавчому провадженні № 70763872 про арешт коштів боржника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1,2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі -ЗУ «Про виконавче провадження») рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. З ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За приписами ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами частин 1, 3 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується па місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Згідно із частинами 1. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, в розумінні частин 1, 3 ст. 307, частин 1, 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. При цьому, лише у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання такої постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статгі цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Як встановлено судом, про дату, час та місце розгляду справи позивач належним чином повідомлений не був. Справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності від 9 вересня 2022 року не отримав, оскільки з 5 липня 2022 перебував на військовій службі у військовій частині по мобілізації, а з через отримане 13 вересня 2022 року внаслідок агресії Російської Федерації травматичне відчленування лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки довгий час перебував на лікуванні. У зв`язку із цим ОСОБА_1 фактично був позбавлений права на добровільну сплату штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відповідного повідомлення. Лише 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 дізнався про накладення штрафу в розмірі 17 000 грн. та в цей же день сплатив штраф.

Враховуючи, що в день вручення йому постанови про накладення штрафу ОСОБА_1 добровільно сплатив штраф, у Луцького міськрайонного суду не було підстав, надсилати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

З врахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами пунктів 2, 10 ч. 2 ст. 245 КАС суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд погоджується з позивачем про те, що державні виконавці в силу ЗУ «Про виконавче провадження» не наділені повноваженнями перевірки факту вручення порушнику постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам ст. 4 З У «Про виконавче провадження», державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови від 9 вересня 2022 року (справа № 161/5922/22) без прийняття до виконання та був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, на думку суду, відсутні підстави для висновку про протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, а належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу ОСОБА_1 є скасування зазначених постанов.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанови Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2023 № 70763872, від 17.01.2023 № 70763872 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 17.01.2023 № 70763872 про стягнення виконавчого збору, від 02.02.2023 № 70763872 про арешт коштів боржника скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27А, ).

Головуючий-суддя В.Д. Ковальчук