Справа № 340/4613/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4613/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 340/4613/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила визнати неправочинним зменшення відповідачем розміру щомісячної пенсії з суми 3840,96 грн. на суму 3204,56 грн та скасувати перерахунок пенсії від 25.02.2021 року, здійснений самочинно відповідачем, як такий, що протирічить постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 року у справі № 340/727/19 та перерахунку пенсії від 10.11.2020 року, поновивши попередній розмір пенсії в сумі 3840,96 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2021 року з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,35583. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 березня 2021 року, з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 27 квітня 2011 року отримує пенсію за віком.

Зокрема, пенсія позивача з 27.04.2011 року призначена пенсія із таких складових:

1. коефіцієнт стажу - 0,35583 - 427 міс.,

2. коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1.35 0,48308,

3. розмір пенсії за віком 1449,73 грн.,

4. доплата за понаднормативний стаж 114,60 за 15 років,

З 01.10.2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Коефіцієнт страхового стажу, з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 % склав 0,35583.

У грудні 2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, після чого розмір її пенсійних виплат зменшився. Після звернення позивача до відповідача, останнім переведено та нараховано пенсію в меншому розмірі, ніж вона сподівалася. Звернувшись із заявою до органу Пенсійного Фонду, позивач отримала відмову. Не погоджуючись з зазначеною відмовою, звернулась з позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 340/727/19 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року в адміністративній справі задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано. Позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року неправомірними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 19.10.2018 року, із застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038, а також з урахуванням доплат, які були складовими пенсії ОСОБА_1 до 01.10.2017 року та не скасовані нормами пенсійного законодавства. В іншій частині позову відмовлено. (а.с. 2)

На виконання зазначеного судового рішення відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 19 жовтня 2018 року з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038 (величина оцінки одного року страхового стажу - 1,35%), а також з урахуванням доплат, які були складовими пенсії до 01 жовтня 2017 року та не скасовані нормами пенсійного законодавства. (а.с. 3)

Керуючись приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», відповідач з 01.03.2019 року провів перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за віком, призначених за нормами Закону, на коефіцієнт 1,17.

Також, з 01 травня 2020 року відповідачем проведено перерахунок відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Вказані перерахунки розміру пенсійної виплати позивача проведено з урахуванням коефіцієнту страхового стажу, розрахованого з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Разом з цим, під час проведення чергового перерахунку пенсії з 01 березня 2021 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» відповідач, вважаючи, що розмір пенсійної виплати позивача, розрахований з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, перевищує розмір пенсії до перерахунку, а відтак є доцільним для обчислення розміру пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Відповідач дійшов висновку, що під час проведених перерахунків з 01 березня 2019 року та з 01 травня 2020 року відповідно до Постанов № 124 та № 251, безпідставно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії збільшеної на коефіцієнт 1,17 та 1,11, а тому пенсійну справу приведено у відповідність до вимог законодавства з 01.03.2019. Коефіцієнт страхового стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 %, склав 0,35583. (а.с. 4)

28.03.2021 не погодившись з таким перерахунком, позивач звернулася до відповідача зі скаргою, в якій просила провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року. (а.с. 5)

Листом від 29 квітня 2021 року № 2404-2040/Л-02/8-1100/21 відповідачем було відмовлено позивачу у такому перерахунку. (а.с. 6)

Позивач, не погодившись з такою позицією пенсійного органу, звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2021 року, протиправно зменшив коефіцієнт стажу з 0,48038 до 0,35583, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Конституції України).

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При обчисленні пенсії позивача на підставі Закону №1058-ІV виник спір щодо застосування пунктів 4-3 та 4-7 або 4-4 Прикінцевих положень зазначеного Закону.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (набрав чинності 11.10.2017) Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, серед іншого було доповнено пунктами 4-3, 4-4 та 4-7.

За умовами п. 4-3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій , 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. А при здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень .

Відповідно до п. 4-4 розділу XV Закону №1058-IV з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % .

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Нормами п. 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV передбачено що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Керуючись вказаною нормою, зокрема, з 01 березня 2021 року, відповідач перерахував пенсію ОСОБА_1 , однак при визначенні пенсії позивача відповідач застосовує коефіцієнт стажу в розмірі 0,35583, у той час як при призначенні пенсії позивача застосовувався коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності) в розмірі 0,48038.

Тобто, в зазначеному вище має місце зниження коефіцієнту та несправедливий підхід до перерахунку пенсії позивача зі сторони відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 27 квітня 2011 року отримує пенсію за віком.

Натомість Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій», а також вказані вище Постанови Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, вирішують питання саме щодо підвищення пенсії, при цьому не зазначаючи, що при перерахунку вже призначених пенсій слід застосовувати нижчі коефіцієнти.

В демократичній державі громадяни мають бути впевнені в своїх законних очікуваннях, при цьому зменшення відповідного коефіцієнту при перерахунку пенсії позивача, порушує принцип належного очікування та ясності закону, а разом з цим і принцип верховенства права.

Отже, набуте позивачем право щодо одержання певного рівня пенсійних виплат не може бути скасоване або звужене.

Зокрема такої правової позиції дотримується Конституційний Суд України у рішеннях від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 29.06.2010 року №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010.

Аналізуючи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій», апеляційний суд зазначає, що вказаний закон розповсюджується на правовідносини при призначенні пенсії вперше. Разом з цим, у спірних правовідносинах не вирішується питання щодо призначення пенсії позивачу, оскільки пенсія їй нарахована з 2011 року.

Закон не має зворотної сили, за виключенням обставин, коли скасовує або пом`якшує відповідальність.

З огляду на викладене вище колегія суддів зазначає, що перерахування пенсії позивача з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,35583 є втручанням у право власності особи, оскільки пенсійні виплати, які їй нараховані є власністю особи.

Тобто, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій» можуть бути застосовані до позивача з метою збільшення пенсійних виплат, а не з метою застосування нижчого коефіцієнту, що негативно впливає на розмір пенсії ОСОБА_1 ..

Відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2021 року, протиправно зменшив коефіцієнт стажу з 0,48038 до 0,35583, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, встановленому законом.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що позов слід задовольнити шляхом визнання дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.03.20121 року з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,35583 протиправними, а порушене право позивача поновити, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок її пенсії починаючи з 01.03.2018 року, зі застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038.

Проте, апеляційний суд зазначає, що вимоги позивача щодо встановлення їй конкретного розміру пенсії в сумі 3840,96 грн. задоволенню не підлягають, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження пенсійного органу щодо обрахунку пенсійних виплат з урахуванням усіх показників та складових, які не були предметом цього спору, як правильно зазначив суд першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 340/4613/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко