Справа № 480/1102/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року Cуми Справа № 480/1102/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Чернеччинської сільської ради,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.08.2021 в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, із земель сільськогосподарського призначення на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (за межами населених пунктів); зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл за результатами розгляду клопотання позивача від 25.09.2020.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідачем було прийнято рішення, відповідно до якого позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1 га. Позивач не погоджується із таким рішенням, вважає його необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідач надав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечує.
Відповідач зазначає, що сільська рада, розглядаючи клопотання позивача, діяла виключно в межах норм чинного законодавства та в інтересах сільської громади. Депутати виходили з того, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, на даний час використовується жителями громади під пасовище для великої рогатої худоби і інших домашніх тварин. Відповідачем зазначено, що законодавством йому надано право самостійно вирішувати питання щодо визначення земельних ділянок, які можуть бути передані у приватну власність громадянам в межах максимального розміру - 2 га. З огляду на це, відповідачем правомірно прийнято рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,1 га.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
24.01.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Встановлені судом фактичні обставини.
25.09.2020 позивач звернувся до відповідача з клопотанням та документамипро надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 15-16).
27.11.2020 відповідач повідомив позивача, що її заява від 30.09.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була винесена та розглянута на 1 сесії сільради восьмого скликання, але не підтримана більшістю голосів депутатів сільради (а.с. 8).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/236/21 від 09.07.2021 зобов`язано відповідача, у встановлені Земельним кодексом України строки, розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, та за результатами його розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (з.б.а.с. 12).

17.08.2021, на спільному засіданні постійно діючих комісій Чернеччинської сільської ради, було вирішено підтримати висновок комісії щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустрою громадянам у розмірі 0,1 га та винести проект рішення на розгляд сесії ради (а.с. 33).

17.08.2021 відповідач прийняв рішення, яким надав позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель запасу на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області площею 0,1 га та повідомив, що відносно земельних ділянок у вказаному масиві, бажане розташування яких було позначено на графічних матеріалах, доданих до клопотань, було прийнято рішення про створення громадських пасовищ (а.с. 13-14).

Відповідач у спірному рішенні зазначив, що розглянув заяву позивача на виконання рішення по справі № 480/236/21. Проте суд звертає увагу, що у вказаному рішенні відповідач надав дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в іншому місці площею 0,1 га, а не 2 га, як просив у клопотанні позивач.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, позивач зазначив у позові, що відповідач вирішив здійснити поділ не бажаної земельної ділянки, в не бажаному місці із невмотивованим виділом площі 0,10 га.

Мотиви та висновки суду.

Щодо правомірності спірного рішення.

Як вже зазначалось, відповідач, на виконання рішення суду, зобов`язаний був розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в бажаному позивачем місці площею 2 га та прийняти рішення (надати або відмовити в наданні). В той же час, відповідач прийняв рішення про надання такого дозволу щодо земельної ділянки площею 0,1 га в небажаному позивачем місці.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону. Частиною 1 ст. 59 цього Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Нормою ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Суд зазначає, що положеннями ст.118 ЗК України визначено, що до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

При цьому, суд звертає увагу, що фактично, правом обирати бажане місце розташування земельної ділянки при зверненні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в порядку ст.118 ЗК України наділений саме ініціатор відповідного звернення. Визначення заявником альтернативи чи бажання, щоб розпорядник землі самостійно обирав місце розташування земельної ділянки, на яку надається дозвіл на розробку проекту землеустрою, положеннями Земельного кодексу України не передбачено.

З аналізу вказаних норм вбачається, що саме заявник визначає у графічних матеріалах доданих до клопотання бажану земельну ділянку, щодо якої органом місцевого самоврядування за результатами розгляду такого клопотання приймається рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка (кадастровий номер :01:002:5581) має загальний розмір 17,0511 га і саме в межах вказаної ділянки і в конкретно визначеному місці позивач просив надати 2 га, проте надано було 0,1 га та в іншому місці, що сторонами не спростовується.

Відповідно до норми п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 гектара.

Суд погоджується, що площа 2 га є межею гранично допустимого розміру на яку громадяни України мають право на безоплатну передачу, і вказане право на максимальний розмір має безумовний пріоритет, в порівнянні з обмеженням такої площі.

Як вбачається з протоколу спільного засідання постійно діючих комісій Чернеччинської сільської ради, рішення про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеутрою земельної ділянки площею 0,1 га було прийнято у зв`язку з рекомендаціями депутатів, які зазначили, що для ведення сільського господарства цілком достатньо саме такого розміру землі, що забезпечує с/г потреби та буде гарною ділянкою землі для ведення ОСГ і може забезпечити всі необхідні потреби.

В той же час, ні протокол засідання комісії, ні рішення позивача не містять обгрунтувань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки в іншому місці, а ніж зазначеному заявником.

Крім того, суд звертає увагу, що вказані рекомендації не можуть бути підставою для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки меншої площі ніж зазначено заявником у клопотанні, оскільки вони не мотивовані жодним чином, а містять лише припущення без належних обгрунтувань та законодавчого підгрунтя. Саме рішення відповідача не містить обгрунтувань з цього питання.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд може вийта зе межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав людини.

Суд звертає увагу, що в даному випадку метою захисту порушеного права буде те, що не скасування рішення в частині надання 0,1 га іншої земельної ділянки позивачу не надасть йому можливість отримати саме бажану земельну ділянку та в конкретному розмірі, на чому він сам наполягає, а відповідач матиме можливість стверджувати, що позивачем вже реалізовано право на земельну ділянку, а відповідачем таке рішення вирішено, що підтверджується відповідним рішенням відповідача.

Оскільки відповідач прийняв невмотивоване рішення, яким надав позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки іншою площею та в іншому місці, а ніж те, що просив позивач у клопотанні, то cпірне рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України, в тому числі щодо обгрунтованості, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність площею 2 га.

Суд звертає увагу, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/236/21 від 09.07.2021 відповідач повинен був розглянути клопотання позивача та прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою бажаної земельної ділянки у бажаному місці або прийняти мотивоване рішення про відмову у наданні такого дозволу.

Натомість, як встановлено судом, у спірному рішенні відповідач не відмовляв позивачу у наданні такого дозволу щодо конкретної земельної ділянки, а лише повідомив, що відносно земельних ділянок у вказаному масиві, бажане розташування яких було позначено на графічних матеріалах, доданих до клопотань, було прийнято рішення про створення громадських пасовищ.

При цьому, відповідач не приймав рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою бажаної земельної ділянки у бажаному місці.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, із земель сільськогосподарського призначення за результатами розгляду його клопотання від 25.09.2020 на даний час є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки не вирішено питання виконання відповідачем рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/236/21 від 09.07.2021 в частині надання бажаної земельної ділянки бажаною площею.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно норми ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів, шляхом подання до суду, який прийняв рішення, заяви в порядку ст. 383 КАС України.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Таким чином, враховуючи той факт, що на виконання рішення суду у справі № 480/236/21 відповідач не приймав рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або про відмову в наданні такого дозволу за результатами розгляду клопотання позивача з графічними матеріалами бажаної земельної ділянки, а лише повідомив про певні факти, то суд роз`яснює позивачу право звернутись до суду із заявою, в порядку норми ст. 383 КАС України, про визнання протиправною бездіяльності, вчиненою суб`єктом владних повноважень (відповідачем) на виконання такого рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в розмірі 992,4 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення восьмої сесії восьмого скликання Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 17.08.2021 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1 га за рахунок земель запасу на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської ради відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Чернеччинської сільської ради (вул. Заводська, 2, с. Чернеччина, Охтирський район, Сумська область, 42744, ), за рахунок бюджетних асигнувань, 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності Чернеччинської сільської ради щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/236/21, в порядку ст. 383 КАС України.

6. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано суддею 29.03.2023.

Суддя А.І. Сидорук