Справа № 280/11925/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/11925/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2022 року у справі № 280/11925/21 (суддя І інстанції Конишева О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Запорізької митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості від 24.11.2021 № UA112080/2021/000064/1,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 24.11.2021 № UA112080/2021/000064/1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2022 року позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування скарги зазначає, що підставою відмови в митному оформленні є розбіжності в документах, наданих позивачем для митного оформлення, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, у зв`язку з чим у позивача витребувано додаткові документи. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною ним митною вартістю відсутні, що зумовило прийняття митним органом оскаржуваного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

30.06.2020 між ТОВ «Технохімреагент» (Покупець) і ZAOZHUANG KERUI CHEMICALS CO., LTD (Продавець) укладено контракт № 20418/IM, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити на умовах цього Контракту товари (продукцію) відповідно до специфікацій та умов, зазначених у відповідних Додатках до цього Контракту. Відповідно до п. 2 цього Контракту кількість і ціни товарів регулюються даними Додатками, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Пунктом 5 Контракту № 20418/IM визначено, що Продавець постачає товари у погоджені строки на умовах Інкотермс 2010, зазначених у відповідних Додатках. Продавець додає до товару підписаний Контракт (або відповідний Додаток), підписаний Інвойс, підписану Проформу Інвойс, підписаний Пакувальний лист, Сертифікати аналізу, підписаний Прайс лист. Продавець повинен повідомити Покупця про здійснену відправку товарів негайно після завантаження та надіслати копії всіх документів факсом або по E-mail.

Пунктом 3 Контракту визначено, що ціни на Товари встановлюються в доларах США та вказуються у Додатках. Ціни включають вартість тари, упаковки та маркування товарів. Оплата провадиться Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця відповідно до умов оплати, зазначених у Додатках. Оплата здійснюється на підставі Рахунку-фактури або Попереднього рахунку-фактури на 100% від вартості відповідного Додатка (п. 4 Контракту). (а.с. зв. бік 10-11)

Відповідно до Додатку 3 від 27.07.2021 до Контракту від 30.06.2020 № 20418/IM продуктами є РВТС 50% (2-ФосфоноБутан-1,2,4 Трікарбоксилова кислота)-10000 кг, НРМА 50% (Гідролізовапий полімалеіновий ангидрид) 6000 кг, ВТА (1,2,3-Бензотриазол) 99,5% -1000 кг, ТТА (Толілтріазол) 99,5% -1 500 кг. Загальна сума 36 695 USD. Умови поставки Інкотермс 2010. Морський транспорт. (а.с. 13)

23 листопада 2021 року декларантом TOB «Технохімреагент» до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку згідно відповідно до ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ електронну митну декларацію (далі - ЕМД) з довідковим номером 2380, режим IM 40 ДЕ, якій присвоєно № UA112080/2021/012874, на товари (що зазначені в гр. 31 ЕМД):

- № 1 «РВТС 50% (2-Phosphonobutane - 1,2,4 - Tricarboxylic acid)/ РВТС 50% (2-ФосфоноБутан - 1,2,4 Трікарбоксилова кислота) ...»;

- № 2 «НРМА 50% (HYDROLYZED POLYMALEIC ANНYDRIDE)/ИРМА 50% (Гідролізовапий полімалеіновий ангидрид) 6000 кг, Cas. N° 26099-09-2 ...»;

- № 3 «ВТА (1,2,3-Benzotriazole) 99,5%/ВТ А (1,2,3-Бензотриазол) 99,5% ... Tolyltriazole (ТТА) 99,5%/Толілтріазол (ТТА) 99,5% ...».

Митна вартість товарів визначена із застосуванням основного методу.

Декларантом в гр. 31 вищезазначеної ЕМД також зазначено «Виробник: Zaozhuang Kerui Chemicals CO., LTD. Країна виробництва: CN (Китай). Торгівельна марка: немає даних.»

До митного оформлення вказаних вище товарів до митниці разом з ЕМД від 23.11.2021 № UA112080/2021/012874 надіслано скановані копії наступних документів: пакувальний лист від 24.09.2021 б/н; проформа інвойс від 29.07.2021 № SC022107047: комерційний інвойс від 23.09.2021 № KR072108008; коносамент (bill of lading) від 24.09.2021 № SXE21080445А; автомобільна транспортна накладна CMR від 22.11.2021 № 71034; сертифікат про походження товару від 24.09.2021 № 21С3704А0321/00109; сертифікати аналізу від 24.09.2021 б/н на товари РВТС50%, НРМА50%. ВТА99.5%, ТТА99.5%; рахунок на оплату за морське перевезення від 17.11.2021 № UA00054735; довідка про транспортні витрати з розподіленням пропорційно вазі брутто від 18.11.2021 № 1188/01-21; довідка про вартість перевезення до кордону від 17.11.2021 № SIEV0007642: додаток від 27.07.2021 № 3; контракт від 30.06.2020 № 20418/ІМ; договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.09.2019 № GC-12259; технічні описи б/н на товари РВТС, НРМА, ВТА, ТТА. (а.с. 32-33, 60-63)

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, керуючись ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України орган доходів і зборів, дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності і не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1) відповідно до п. 3 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ у вартість товару включені витрати на тару, пакування та маркування, але відсутні документи в яких виділено вартість тари, пакування, маркування, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартість тари, пакування, маркування, що не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару);

2) згідно з п. 5 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ продавець додає до товару, серед інших документів, підписаний прайс-лист, який до митного оформлення не надавався;

3) відповідно до п. 8 додатку від 27.07.2021 № 3 до контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ продавець поставляє товар з моменту отримання замовлення на придбання. В наданому до митного оформлення інвойсі від 23.09.2021 № KR072108008 міститься посилання на замовлення № 210762, яке до митного оформлення не надавалось;

4) згідно з п. 7 додатку від 27.07.2021 № 3 до контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ оплата здійснюється протягом 30 днів від дати коносамента. До митного оформлення надано коносамент № SXE21080445А датований 24.09.2021. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (ч. 2 ст. 53 МКУ). У разі здійснення оплати митний орган просив надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару;

5) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.11.2021 № UA00054735 містить посилання на замовлення № SIEV0007642, яке до митного оформлення не надавалось.

Враховуючи викладене, декларанту надіслано електронне повідомлення і запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом):

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. (а.с. 35)

Декларантом 24.11.2021 засобами електронного зв`язку надіслано до митниці повідомлення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: експортну декларацію від 20.09.2021 № 00754112; прайс-лист виробника від 27.07.2021 б/н; замовлення від 27.07.2021 № 210762; банківський платіжний документ від 19.10.2021 № ТF08682Р60211019. (а.с. 36)

Від надання додаткових документів, крім зазначених вище, у строк визначений ст. 53 МКУ позивач відмовився, оскільки їх не існує. Просить завершення митного оформлення декларації. (а.с. 54)

За результатом розгляду додатково наданих документів відповідачем встановлено наступне:

1) відповідно до ч. 1 ст. 254 МКУ декларант забезпечує переклад копії МД країни відправлення (Китай). При цьому перекладу до митного оформлення не надано.

2) наданий прайс-лист від 27.07.2021 б/н містить виключно перелік товарів, які зазначені в замовленні від 27.07.2021 № 210762 до контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ та заявлені до митного оформлення. Вищезазначене може свідчити про суб`єктивний характер даного документу, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців та наявність знижок або дисконту на оцінювані товари. Згідно загальносвітової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна Інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 24.11.2021 № UА112080/2021/00064/1 із застосуванням другорядного № 2г (резервного) методу. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку для товару № 2 1, 94 USD/кг. (МД від 30.04.2021 № UA110230/2021/008910) Визначена митна вартість ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до поставки товару, ввезеного у співставних обсягах на співставних комерційних умовах. (а.с. 8, 58)

Також, прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2021/000381 (а.с. 59)

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав достатніх обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом за ціною контракту, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність підстав для прийняття оскарженого позивачем рішення.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачено Митним кодексом України та іншими нормативними актами.

За приписами ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон Україи, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якого митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Отже, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За унормуванням ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. 2-8 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Стосовно зазначених у рішенні про коригування митної вартості товарів підстав для відмови в митному оформленні задекларованих товарів за основним методом і здійснення коригування відповідачем колегія суддів зазначає таке.

Щодо посилань митного органу на такий недолік як те, що «Відповідно до п. 3 контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ в вартість товару включені витрати на тару, пакування та маркування, але відсутні документи в яких виділено вартість тари, пакування, маркування, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартість тари, пакування, маркування, що не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару)».

Дійсно за умовами контракту від 30.06.2020 № 20418/ІМ витрати на тару, пакування та маркування вже включені в вартість товару, а тому зазначені витрати не потрібно окремо виділяти, оскільки вони вже закладені у вартість товару, про що чітко зазначено в контракті. Крім того, чинним законодавством не передбачено, що позивач повинен подавати до митного органу додаткові документи на вартість тари, пакування, маркування.

Прайс-лист і замовлення також не визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України як документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Суд зауважує, що відсутність документів, не визначених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, не може бути підставою для зобов`язання надати додаткові документи і подальшої відмови у визначенні митної вартості за ціною договору.

Крім того, декларантом додатково було надіслано до митниці документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: експортну декларацію від 20.09.2021 № 00754112; прайс-лист виробника від 27.07.2021 б/н; замовлення від 27.07.2021 № 210762; банківський платіжний документ від 19.10.2021 № ТF08682Р60211019. (а.с. 36)

Суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованим використання митним органом митної декларації від 30.04.2021 № UА110230/2021/008910, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності інших раніше визначених митних вартостей такого товару.

Щодо доводів апелянта про те, що декларантом не зроблено переклад декларації країни відправлення, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України декларацію країни відправлення не міститься у переліку документів, які повинен надавати декларант на підтвердження митної вартості товарів.

За унормуванням статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніжофіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Митна декларація країни відправлення містить у собі числові значення вартості, ваги, кількості товарів, які підтверджують суму, яка була сплачена позивачем за контрактом. Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє цей довод відповідача з зазначених вище підстав.

Апеляційний суд зазначає, що документи подані до митного оформлення мають розглядатися митним органом виключно в їх сукупності, і наявність певного недоліку у одному з документів при наявності інших документів, які підтверджують заявлену митну вартість, не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Отже, позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Таким чином, висновок відповідача про встановлення розбіжностей у поданих позивачем документів, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, як на підставу для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, суд вважає безпідставним.

Надані позивачем документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), а ті розбіжності, які стали підставою для прийняття спірного рішення, не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган безпідставно послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість.

Апеляційний суд з цього приводу також зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи зазначених норм зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Натомість, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

Фактично всі доводи митного органу носять характер припущень і не впливають на визначення митної вартості товару.

Таким чином, позивачем надано до митного оформлення всі необхідні документи, які не містять розбіжностей і надають можливість у повному обсязі визначити числове значення митної вартості товарів, як правильно вказав і суд першої інстанції.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та наведені вище норми права, суд дійшов висновку, що надані позивачем для проведення митного оформлення документи підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прийняте відповідачем спірне рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2022 року у справі № 280/11925/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко