Справа № 460/19424/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2023 року м. Рівне №460/19424/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Поляк І.В.,

відповідача: представник Звір Р.П. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот"
доЗахідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (далі - ПрАТ "Рівнеазот", позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 16.02.2022, яке сформоване Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, на суму боргу 26 480 766,53 грн.

Обґрунтовуючи позов, платник податків вказав, що 30.09.2021 Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за результатами камеральної перевірки ПрАТ "Рівнеазот" з питань своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 складено акт №371/33-00-52/05607824, яким встановлено порушення ч. 8 ст. 9 Розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464 від 08.07.2010, зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464), а саме платником в період з 21.03.2017 по 21.11.2019 несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 110757221,92 грн. У зв`язку з цим відповідач прийняв рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 16.02.2022, на суму боргу 26480766,53 грн, яка включає штраф у розмірі 22151444,38 грн та пеню у розмірі 4329322,15 грн.

Позивач виявлене камеральною перевіркою порушення заперечує та зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону №2464).

Відповідно до ч. 13 статті 25 Закону № 2464 нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду.

Так, в період з 01.01.2017 по 31.12.2019 податковим органом в акті перевірки встановлено нібито факти несвоєчасного сплати ЄСВ згідно звітів від 17.03.2017, від 14.04.2017, від 18.05.2017, від 19.06.2017, від 20.07.2017, від 16.08.2017, від 15.09.2017, від 18.10.2017, від 15.11.2017, від 15.12.2017, від 16.01.2018, від 15.02.2018, від 20.03.2018, від 17.04.2018, від 16.05.2018, від 15.06.2018, від 18.07.2018, від 17.08.2018, від 18.09.2018, від 17.10.2018, від 16.11.2018, від 18.12.2018, від 16.01.2019, від 14.02.2019, від 07.03.2019, від 14.11.2019 на загальну суму 110 757 221,92 грн.

При цьому, за несвоєчасну, на думку контролюючого органу, сплату ЄСВ згідно вищезазначених звітів, направлено на адресу позивача 23 вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 05.05.2017, від 07.07.2017, від 14.09.2017, від 14.11.2017, від 14.12.2017, від 15.01.2018, від 14.02.2018, від 15.03.2018, від 16.04.2018, від 15.05.2018, від 13.06.2018, від 12.07.2018, від 13.08.2018, від 13.09.2018, від 11.10.2018, від 13.11.2018, від 12.12.2018, від 16.01.2019, від 04.02.2019, від 06.03.2019, від 02.04.2019, від 03.12.2019, які в межах встановленого строку були оскарженні до суду та були предметом розгляду у справах, відповідно: №817/845/17, №817/1135/17, №817/1496/17, №817/1671/17, №817/1895/17, №817/2265/18, №817/386/18, №817/1046/18, №817/1607/17, №817/1608/17, №1740/2036/18, №1740/2147/18, №460/2312/18, №460/2546/18, №460/2835/18, №460/3115/18, №460/98/19, №460/626/19, №460/741/19, №460/1054/19, №460/1275/19, №460/528/20. Вимога Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2018 № Ю-258-11 була скасована в адміністративному порядку.

Рішення у справах №817/845/17, №817/1135/17, №817/1496/17, №817/1671/17, №817/1895/17, №817/2265/18, №817/386/18, №817/1046/18, №817/1607/17, №817/1608/17, №1740/2036/18, №1740/2147/18, №460/2312/18, №460/2546/18, №460/2835/18, №460/3115/18, №460/98/19, №460/741/19, №460/1054/19, №460/1275/19, №460/626/19 набрали законної сили, вимога від 12.12.2018 №Ю-258-11 скасована в адміністративному порядку, а справа №460/528/20 перебуває на розгляді в Рівненському окружному адміністративному суді.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки оскарження вимог про сплату боргу недоїмки зупиняє строки сплати нарахування пені на суми, зазначені у вимогах, а встановлена відповідачем заборгованість в розмірі 110757221,92 грн увійшла до складу сум, задекларованих позивачем у вищевказаних звітах, то підстави для нарахування штрафу та пені відсутні.

Крім того, вказав, що податковим органом надсилалась на адресу ПрАТ "Рівнеазот" вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ю-258-11, яка сформована станом на 30.11.2019 на загальну суму 103075690,17 грн, що також включає штраф в розмірі 24859,53 грн та є предметом розгляду в справі № 460/528/20. Отже, оскільки вимога від 03.12.2019 №Ю-258-11 включає також штраф, та розгляд справи ще не завершився, то нарахування нового штрафу є подвійним стягненням, що є порушенням Закону №2464.

Разом з тим, позивач вказав, що за період з 01.01.2017 по 19.12.2019 відповідачем взагалі не зараховувалась сплата коштів єдиного внеску ПрАТ "Рівнеазот" на підставі договорів доручення та не здійснювалось відображення таких коштів в інтегрованій картці платника, не зважаючи, що ряд вимог були скасованими та рішення щодо них набрали законної сили. А тому, ПрАТ "Рівнеазот" вимушене було звертатися до суду з позовом зобов`язального характеру, а саме щодо визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, щодо не зарахування платежів за період з 07.11.2018 по 29.03.2019 в рахунок сплати позивачем єдиного соціального внеску через повірену особу згідно Договору доручення.

Таким чином, позивач вважає, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до ПрАТ "Рівнеазот" відповідальності на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нарахування пені, оскільки вини підприємства щодо невчасного зарахування єдиного внеску немає, а кошти зі сплати єдиного внеску зараховувались лише тільки після прийняття судових рішень.

З наведених підстав позивач просив оскаржене рішення визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою від 29.06.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 13.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.08.2022. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (а.с. 80-81 т. 3). Зазначив, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку ПрАТ "Рівнеазот" код ЄРПОУ 05607824, з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2017 по 31.12.2019. За результатами камеральної перевірки складено Акт №371/33-00-52/05607824 від 30.09.2021, яким встановлено порушення ч. 8 ст. 9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 (із змінами та доповненнями), а саме платником в період з 21.03.2017 по 21.11.2019 несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 110 757 221,92 гривень.

Відповідач вказав, що ПрАТ "Рівнеазот" на податковому супроводженні в Західному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків (попередньо - Львівське управління Офісу ВПП ДПС) з 01.01.2019. Станом на 01.01.2019 недоїмка (борг) по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (код платежу 71010000) становила 16694823,73 грн.

За даними ІКП (71010000) ПрАТ "Рівнеазот" в період з 01.01.2019 до 17.12.2019 сплачені суми ЄСВ третіми особами на підставі відповідних договорів доручень не зараховувались до ІКП платника, а обліковувались на ІКП умовного платника «платежі до вияснення».

Суми єдиного внеску, які обліковувались на ІКП умовний платник «платежі до вияснення», в сумі 111 897,9 тис. грн були зараховані до ІКП ПрАТ "Рівнеазот" (код платежу ) 17-18 грудня 2019 року. Вказані суми були сплачені в період з 07.11.2018 по 13.12.2019.

Враховуючи вищезазначене, за період з 21.03.2017 по 31.12.2019 відповідачем проведено перерахунок інтегрованої картки платника ПрАТ "Рівнеазот" по ЄСВ (код платежу 71010000), за результатами якого в ручному режимі проведено розрахунок штрафних санкцій та пені, з врахуванням фактичної дати сплати ЄСВ згідно рознесених до ІКП платника 17-18 грудня 2019 року платіжних доручень за період з 21.03.2017 по 21.11.2019 (штрафна санкція - 22151444,38 грн, пеня - 4 329322,15 грн).

В результаті проведеного зарахування до ІКП ПрАТ "Рівнеазот" ЄСВ 17-18 грудня в сумі 111897903 грн, які обліковувались на ІКП умовного платника як «платежі до вияснення», переплата ЄСВ станом на 17.12.2019 склала 8822066,04 грн, тобто борг був погашений повністю.

Таким чином, відповідач вважає, що ПрАТ "Рівнеазот" на порушення ч. 8 ст. 9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в період з 21.03.2017 по 21.11.2019 несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 110757221,92 гривень.

Зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовується до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день простроченого платежу (ч. 10 ст.25 Закону №2464).

Враховуючи вищенаведене, відповідач спірне рішення вважає правомірним та просить відмовити у задоволенні позовної заяви ПрАТ "Рівнеазот" повністю.

Ухвалою від 16.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження до 26.09.2022. Відкладено підготовче засідання до 26.09.2022.

Ухвалою від 21.09.2022 задоволено заяву представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

22.09.2022 до суду надійшло додаткове пояснення відповідача (а.с. 97-99 т. 3), в якому відповідач ствердив, що по кожному періоду згідно поданих ПрАТ "Рівнеазот" розрахунків за 2017 - 2019 роки відбувалася несвоєчасна сплата єдиного внеску третіми особами при граничному строку сплати, передбаченому Законом. Тому посилання позивача на ряд судових справ щодо оскарження вимог про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ жодним чином не спростовує факту несвоєчасної сплати, оскільки, контролюючим органом враховано рішення судів, по яких було зараховано відповідні платежі в грудні 2019 року та за вказаний період ні штрафні санкції, ні пеня не нараховувалися.

Таким чином, твердження ПрАТ "Рівнеазот", що через дії відповідача відбулося несвоєчасне зарахування платежів по ЄСВ, що сплачувалися третіми особами, не відповідає дійсності, оскільки контролюючим органом застосовано штрафні санкції та пеню виключно за період несвоєчасного перерахування єдиного внеску третіми особами на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Протокольною ухвалою від 26.09.2022 в підготовчому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою від 28.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження до 17.10.2022.

30.09.2022 позивач подав відповідь на відзив (а.с. 145-149 т. 3), в якій навів аргументи, аналогічні викладеним в позовній заяві. Також зазначив, ПрАТ "Рівнеазот" вживав заходів щодо узгодження вимог про сплату (боргу) недоїмки як в адміністративному так і в судовому порядку, у зв`язку з чим 22 вимоги про сплату боргу (недоїмки) є скасованими, а 23-я вимога перебуває на розгляді в Рівненському окружному адміністративному суді; враховуючи, що контролюючим органом в порушення вимог закону не зараховувалась сплата єдиного внеску навіть після набрання рішеннями законної сили про скасування вимог, і підприємство вимушене було звертатись із позовом зобов`язального характеру, тому у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача відповідальності на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та нарахування пені. Зауважив, що контролюючим органом не спростовано, що вимога від 03.12.2019 №10-258-11, яка сформована станом на 30.11.2019 на суму боргу 103 075 690,17 грн, включає також штраф, та розгляд справи ще не завершився, а тому нарахування нового штрафу є подвійним стягненням, що є порушенням Закону №2464.

17.10.2022 позивач подав до суду додаткові докази (платіжні доручення про сплату ЄСВ за 2019 рік).

Протокольною ухвалою від 17.10.2022 задоволено клопотання представника позивача про продовження строку для подання доказів, у зв`язку з чим в підготовчому засіданні оголошено перерву до 31.10.2022.

Ухвалою від 17.10.2022 продовжено строк підготовчого провадження до 31.10.2022.

25.10.2022 представник відповідача подав заперечення на відповідь (а.с. 157-161 т. 4), в якому підтримав попередньо наведені аргументи, а також зазначив, що надані платником податків копії платіжних доручень жодним чином не підтверджують факт своєчасної сплати єдиного соціального внеску за відповідні періоди по нарахованих сумах, оскільки контролюючим органом відображено усі сплати в ІКП, що здійснювались як платником податків, так і третіми особами. ПрАТ "Рівнеазот", долучаючи копії платіжних доручень, конкретно не зазначає самостійно нараховану суму по ЄСВ за 2017 2019 рр. та відповідно копії платіжних доручень, які б підтверджували своєчасну сплату ЄСВ до кожного окремо поданого розрахунку. Таким чином, платник податків не може підтвердити, що подані платіжні доручення своєчасно та повністю відповідають нарахованій та сплаченій сумі у відповідний строк, за кожен період. Враховуючи зазначене, відповідач стверджує, що штрафна санкція та пеня нарахована виключно за несвоєчасну сплату самостійно нарахованих сум до сплати по єдиному внеску за відповідні періоди. При цьому Закон зобов`язує платників єдиного внеску сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

25.10.2022 позивач подав додаткові докази (платіжні доручення про сплату ЄСВ за 2017-2018 роки).

Протокольною ухвалою від 31.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.11.2022.

09.11.2022 до суду надійшло додаткове письмове пояснення представника відповідача (а.с. 7-8 т. 8), в якому він вкотре зазначив, що станом на 10.03.2017 в ІКП платника податків ПрАТ «Рівнеазот» по ЄСВ була наявна переплата в сумі 1 394 173,87 грн.

Згідно поданого розрахунку від 17.03.2017 № за лютий 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 866 968,2 грн, при граничному терміні сплати 20.03.2017, частково погашена за рахунок переплати в сумі 1 394 173,87 грн (4 866 968,2 грн - 1 394 173,87 грн). Несвоєчасно сплачена сума ЄСВ становила 3 472 794,33 грн. Доказів своєчасної сплати по даному розрахунку при терміні сплати 20.03.2017 ПрАТ «Рівнеазот» не надав. Отже, при граничному строку сплати 20.03.2017 за рахунок переплати лише частково було погашено самостійно визначену суму до сплати по ЄСВ в розмірі 1 394 173,87 грн, залишок несвоєчасної сплати по розрахунку від 17.03.2017 за лютий 2017 року становив 3 472 794,33 грн. При кожному наступному звітному періоді також відсутні платіжні доручення щодо своєчасності сплати узгодженої суми. Тому відповідач вважає, що контролюючим органом правомірно при кожному поданому розрахунку за відповідні періоди по ЄСВ було встановлено факти несвоєчасної сплати самостійно визначеної (нарахованої) узгодженої суми по ЄСВ.

В судовому засіданні 14.11.2022 представники сторін повністю підтримали свої доводи та аргументи, наведені в заявах по суті справи. Представник позивача просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача просив відмовити в позові.

24.11.2022 представник відповідача подав додаткове письмове пояснення (а.с. 162-163 т. 8), в додатку до якого систематизував відомості щодо номера та дати кожного поданого позивачем розрахунку по ЄСВ, самостійно нарахованої до сплати суми ЄСВ за період з лютого 2017 року по жовтень 2019 року, дати сплати ЄСВ як позивачем самостійно, так і третіми особами щодо кожного розрахунку.

Відповідач також вказав, що розгляд судової справи №460/528/20, рішення суду по якій не набрало законної сили, не впливає на оцінку доказів у цій справі, оскільки оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ від 03.12.2019 №Ю-258-11 на суму 103075690,17 грн повністю погашена та відкликана. Отже, підставою для застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату узгодженої суми по ЄСВ є факт сплати (перерахування) коштів.

Представник позивача, не погоджуючись з аргументами представника контролюючого органу, 29.11.2022 подав заперечення на додаткові пояснення (а.с. 179-184 т. 8), зазначивши, зокрема, що автоматичне відкликання вимоги від 03.12.2019 №Ю-258-11 на суму 103075690,17 грн за абз. 1 п. 6 Розділу VI Інструкції №449 відбулося б у день погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі платником, тоді як ПрАТ "Рівнеазот" не здійснювало погашення суми боргу (недоїмки) в період з 17.12.2019 по 18.12.2019. Таке зарахування здійснене податковим органом самостійно.

Інструкція передбачає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки) (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №806/1802/16).

Разом з тим, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 по справі №460/528/20 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження, вказавши, що вимога від 03.12.2019 №Ю-258-11 є чинною, жодних рішень про скасування або заміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки) податковим органом не приймалося, а відтак оскаржувана вимога №Ю-258-11 підлягає правовій оцінці по суті.

Вказав, що оцінка викладеним обставинам щодо відкликання вимоги надавалась Верховним Судом у справах №460/1792/19 від 13.05.2021 та №460/3271/19 від 09.06.2021.

Отже, вимога від 03.12.2019 №Ю-258-11 не є відкликаною, а інші вимоги по ЄСВ форми №Ю-258-11 скасовані судом, а тому відкликані з дня набрання судовими рішеннями законної сили, які всупереч вимогам чинного законодавства вчасно не відображені Відповідачем. При цьому, зарахування сум єдиного внеску, які обліковувались на ІКП «платежі до вияснення», в сумі 111897,9 тис. грн до ІКП ПрАТ "Рівнеазот" відбулось 17-18 грудня 2019.

Покликаючись до правової позиці, викладеної в постанові Верховного Суду від 26.02.2019 по справі №805/4374/15-а, представник позивача зазначив, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати єдиного внеску створює певні наслідки для платника та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Також представник позивача звернув увагу, що організацію діяльності з ведення податковим органом оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок №422, який діяв на момент зарахування коштів зі сплати ЄСВ).

Зазначив, що відповідач згідно порядку №422 після скасування вимоги повинен самостійно відобразити результат судового оскарження. Однак, в порушення вимог закону контролюючим органом не зараховувалась сплата єдиного внеску навіть після набрання рішеннями законної сили про скасування вимог, і підприємство вимушене було звертатись із позовами зобов`язального характеру.

Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті єдиного внеску, не можуть бути підставою для застосування наслідків, передбачених статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Станом на 10.03.2017 в ІКП ПрАТ "Рівнеазот" по ЄСВ була наявна переплата в сумі 1394173,87 грн, що підтверджується ІКП за 2017 рік. Разом з тим, після зарахування всіх платежів зі сплати єдиного внеску в грудні 2019 року, у ПрАТ "Рівнеазот" виникла переплата станом на 18.12.2019 в розмірі 8822212,84 грн та станом на 31.12.2019 в розмірі 4364944,43 грн, що підтверджується ІКП за 2019 рік.

Враховуючи викладене, позивач наголосив на тому, що оскільки сума 111897,9 тис. грн, яка була зарахована до ІКП ПрАТ "Рівнеазот" тільки 17-18 грудня 2019 року, обліковувалась на ІКП «платежі до вияснення», то тривале не зарахування та не відображення сплати єдиного внеску, що призвело до порушення прав працівників підприємства, які внаслідок протиправних дій державного органу були позбавлені можливості оформити законну пенсію, отримати відшкодування лікарняних, субсидію, інші види допомог, на виплату яких впливає розмір, сплата/несплата ЄСВ, не може бути підставою для притягнення платника до відповідальності за невчасну сплату коштів.

Крім цього, 07.12.2022 представник позивача подав до суду витяги з інтегрованої картки електронного кабінету платника податків, сформовані 06.12.2022, щодо нарахування та сплати ЄСВ ПрАТ "Рівнеазот" за 2017, 2018 роки, вказуючи на те, що надані відповідачем ІКП та розрахунки в графі недоїмка не відповідають даним з особового кабінету позивача (а.с.1-62 т. 9).

Відповідач під час судового розгляду справи щодо наявних розбіжностей між поданими ІКП електронного кабінету платника податків ПрАТ "Рівнеазот" та ІКП платника податків, наданого Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за період 2017-2018 роки по єдиному соціальному внеску, пояснив, що за даними Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску (код платежу 71010000) становить:

станом на 31.12.2016 - 19116612,42 грн, станом на 10.03.2017 - 19352390,89 грн, станом на 20.03.2017 - 24158293,38 грн,

станом на 31.12.2017 - 7023105,63 грн,

станом на 20.12.2018 - 16694823,73 грн, що відповідає даним ІКП по єдиному соціальному внеску ПрАТ "Рівнеазот" електронного кабінету платника податків за 2017-2018 роки.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що попередньо долучені контролюючим органом витяги з ІКП платника податків ПрАТ "Рівнеазот" по ЄСВ за 2017 та 2018 роки були сформовані контролюючим органом для правильності застосування необхідної суми штрафної санкції та пені за відповідні періоди, по яких несвоєчасно було сплачено самостійно визначену суму ЄСВ та по факту сплати (перерахування) коштів за відповідні періоди, з урахуванням рішень судів, де були скасовані вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску по ПАТ «Рівнеазот» за відповідні періоди, а також зобов`язано контролюючий орган вчинити дії із зарахуванням платежів згідно з платіжними дорученнями, сплаченими третіми особами в рахунок сплати позивачем єдиного соціального внеску. Вважає, що зазначені витяги жодним чином не впливають на правильність визначення контролюючим органом суми нарахованої штрафної санкції та пені, тим більше, що сальдо на кінець 2019 року у зв`язку із зарахуванням коштів контролюючим органом, які були сплачені третіми особами по єдиному внеску, співпадає як у контролюючого органу, так і платника податків.

З цього приводу відповідач надав також додаткові письмові пояснення (а.с. 75 т. 9).

Представник платника податків заперечив наведені відповідачем аргументи (а.с. 67-70 т. 9) з тих підстав, що по ІКП ПрАТ "Рівнеазот" за період 2017-2019 рр. вбачається, що у позивача відображена недоїмка зі сплати єдиного внеску, на підставі якої податковим органом станом на кінець календарного місяця формувались вимоги, які були в межах строку, встановленого законодавством, оскаржені до суду, та зараховані всі платежі зі сплати єдиного внеску тільки 17-18 грудня 2019 року, у зв`язку з чим у підприємства виникла переплата станом на 18.12.2019 в розмірі 8822212,84 грн та станом на 31.12.2019 в розмірі 4364944,43 грн. Наголосив, що під час формування податковим органом вимог зі сплати єдиного внеску вже були враховані платежі здійснені ПрАТ "Рівнеазот", що підтверджується ІКП. Відповідно до вимог чинного законодавства, у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду. До узгодження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку штрафні санкції до платника не застосовуються та пеня не нараховується.

Заперечуючи доводи відповідача про те, що контролюючий орган нарахував спірні штрафні санкції та пеню з урахуванням судових рішень, якими скасовано вимоги по ЄСВ, представник позивача, як приклад, зазначив, що в рішенні Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/1054/19 від 07.08.2019, яке набрало законної сили 11.03.2021, встановлено, що за січень 2019 року ПрАТ "Рівнеазот" подало Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно якого загальна сума єдиного внеску, яка підлягала сплаті, становила 5825593,03 грн. Сума ЄСВ за січень 2019 року була сплачена позивачем у січні та лютому 2019 року, що підтверджується платіжними дорученнями: № 46779 від 07.02.2019, № 46780 від 07.02.2019, № 46781 від 07.02.2019, № 46782 від 07.02.2019, № 46783 від 07.02.2019, № 45440 від 23.01.2019, № 45439 від 23.01.2019, № 45443 від 23.01.2019, № 44190 від 09.01.2019, № 43810 від 04.01.2019, № 43811 від 04.01.2019, № 43812 від 04.01.2019, № 43813 від 04.01.2019, № 43837 від 04.01.2019, № 43844 від 04.01.2019, № 43845 від 04.01.2019, № 43846 від 04.01.2019, № 43874 від 04.01.2019, №43879 від 04.01.2019.

Так, згідно поданого звіту ПрАТ "Рівнеазот" сума, яка підлягала сплаті за січень 2019 року, становила 5825593,03 грн. ПрАТ "Рівнеазот" сплачено до 20.02.2019 - 5959350,69 грн. Проте, відповідач в своєму розрахунку здійснює нарахування штрафу та пені за січень 2019 року. Тому вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованості власних розрахунків.

Ухвалою від 21.12.2022 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги відкладено розгляд справи до 16.01.2023.

Протокольною ухвалою від 16.01.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 25.01.2023.

Протокольною ухвалою від 25.01.2023 розгляд справи відкладено до 06.02.2023 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Протокольною ухвалою від 06.02.2023 оголошено перерву на стадії дослідження письмових доказів до 20.02.2023.

Протокольною ухвалою від 20.02.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.02.2023 для підготовки сторін до судових дебатів.

В судовому засіданні 27.02.2023 закінчено судовий розгляд справи проголошенням вступної та резолютивної частин судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, а також викладені в письмових поясненнях представників сторін під час судового розгляду справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності, на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РІВНЕАЗОТ», код за ЄРПОУ 05607824, з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.03.2017 по 31.12.2019.

За результатами камеральної перевірки складено Акт №371/33-00-52/05607824 від 30.09.2021 (далі - Акт перевірки), в якому контролюючий орган вказав: "З метою запобігання невірного тлумачення змісту акту під періодом перевірки слід розуміти саме період надходження коштів, а під предметом перевірки - своєчасність надходження цих коштів відносно поточних нарахувань платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Таким Актом перевірки встановлено порушення ч. 8 ст. 9 розділу III Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 (із змінами та доповненнями), а саме платником в період з 21.03.2017 по 21.11.2019 несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі 110 757 221,92 гривень (а.с. 16-20 т. 1).

Контролюючим органом встановлено факти несвоєчасної сплати ЄСВ ПрАТ "Рівнеазот" по поданих таким платником звітах:

1) звіт № від 17.03.2017 за звітний період лютий 2017 року, граничний термін сплати 20.03.2017; сума по звіту 4866968,20 грн; несвоєчасно сплачена сума 3472794,33 грн;

2) звіт № від 14.04.2017 за звітний період березень 2017 року, граничний термін сплати 20.04.2017; сума по звіту 5170352,05 грн; несвоєчасно сплачена сума 5170352,05 грн;

3) звіт № від 18.05.2017 за звітний період квітень 2017 року, граничний термін сплати 22.05.2017; сума по звіту 3224925,89 грн; несвоєчасно сплачена сума 3224925,89 грн;

4) звіт № від 19.06.2017 за звітний період травень 2017 року, граничний термін сплати 20.06.2017; сума по звіту 3077903,43 грн; несвоєчасно сплачена сума 3077903,43 грн;

5) звіт № від 20.07.2017 за звітний період червень 2017 року, граничний термін сплати 20.07.2017; сума по звіту 3032424,49 грн; несвоєчасно сплачена сума 3032424,49 грн;

6) звіт № від 16.08.2017 за звітний період липень 2017 року, граничний термін сплати 21.08.2017; сума по звіту 4244362,16 грн; несвоєчасно сплачена сума 4244362,16 грн;

7) звіт № від 15.09.2017 за звітний період серпень 2017 року, граничний термін сплати 20.09.2017; сума по звіту 4756762,34 грн; несвоєчасно сплачена сума 4756762,34 грн;

8) звіт № від 18.10.2017 за звітний період вересень 2017 року, граничний термін сплати 20.10.2017; сума по звіту 4787987,47 грн; несвоєчасно сплачена сума 4787987,47 грн;

9) звіт № від 15.11.2017 за звітний період жовтень 2017 року, граничний термін сплати 20.11.2017; сума по звіту 4830561,90 грн; несвоєчасно сплачена сума 4830561,90грн;

10) звіт № від 15.12.2017 за звітний період листопад 2017 року, граничний термін сплати 20.12.2017; сума по звіту 4983333,38 грн; несвоєчасно сплачена сума 4983333,38 грн;

11) звіт № від 16.01.2018 за звітний період грудень 2017 року, граничний термін сплати 22.01.2018; сума по звіту 5285911,23 грн; несвоєчасно сплачена сума 5285911,23 грн;

12) звіт № від 15.02.2018 за звітний період січень 2018 року, граничний термін сплати 20.02.2018; сума по звіту 5108237,11 грн; несвоєчасно сплачена сума 5108237,11 грн;

13) звіт № від 20.03.2018 за звітний період лютий 2018 року, граничний термін сплати 20.03.2018; сума по звіту 5199364,10 грн; несвоєчасно сплачена сума 5199364,10 грн;

14) звіт № від 17.04.2018 за звітний період березень 2018 року, граничний термін сплати 20.04.2018; сума по звіту 5362711,63 грн; несвоєчасно сплачена сума 5362711,63 грн;

15) звіт № від 16.05.2018 за звітний період квітень 2018 року, граничний термін сплати 21.05.2018; сума по звіту 4316407,75 грн; несвоєчасно сплачена сума 4316407,75 грн;

16) звіт № 2 від 15.06.2018 за звітний період травень 2017 року, граничний термін сплати 20.06.2018; сума по звіту 4526288,61 грн; несвоєчасно сплачена сума 4526288,61 грн;

17) звіт № від 18.07.2018 за звітний період червень 2018 року, граничний термін сплати 20.07.2018; сума по звіту 5022288,27 грн; несвоєчасно сплачена сума 5022288,27 грн;

18) звіт № від 17.08.2018 за звітний період липень 2018 року, граничний термін сплати 20.08.2017; сума по звіту 5136107,96 грн; несвоєчасно сплачена сума 5136107,96 грн;

19) звіт № від 18.09.2018 за звітний період серпень 2018 року, граничний термін сплати 20.09.2018; сума по звіту 5106917,98 грн; несвоєчасно сплачена сума 5106917,98 грн;

20) звіт № від 17.10.2018 за звітний період вересень 2018 року, граничний термін сплати 22.10.2018; сума по звіту 4881560,42 грн; несвоєчасно сплачена сума 4881560,42 грн;

21) звіт № від 16.11.2018 за звітний період жовтень 2018 року, граничний термін сплати 20.11.2018; сума по звіту 4992041,26 грн; несвоєчасно сплачена сума 4992041,26 грн;

22) звіт № від 18.12.2018 за звітний період листопад 2018 року, граничний термін сплати 20.12.2018; сума по звіту 5211793,50 грн; несвоєчасно сплачена сума 5211793,50 грн;

23) звіт № від 16.01.2019 за звітний період грудень 2018 року, граничний термін сплати 21.01.2019; сума по звіту 5580912,06 грн; несвоєчасно сплачена сума 3570333,17 грн;

24) звіт № від 14.02.2019 за звітний період січень 2019 року, граничний термін сплати 20.02.2019; сума по звіту 5825593,09 грн; несвоєчасно сплачена сума 3328950,62 грн;

25) звіт № від 07.03.2019 за звітний період лютий 2019 року, граничний термін сплати 20.03.2019; сума по звіту 6183387,28 грн; несвоєчасно сплачена сума 2029520,48 грн;

26) звіт № від 14.11.2019 за звітний період жовтень 2019 року, граничний термін сплати 20.11.2019; сума по звіту 8960111,59 грн; несвоєчасно сплачена сума 97380,34 грн.

Загальна сума несвоєчасно сплаченого ЄСВ встановлена камеральною перевіркою в розмірі 110 757 221,92 грн.

Деталі розрахунку штрафних санкцій та пені викладені в додатку до Акту перевірки (а.с. 21-34 т. 1) в розрізі кожного з наведених вище поданих ПрАТ "Рівнеазот" звітів по ЄСВ, в якому відображені нараховані платником самостійно суми ЄСВ, дати платежів та сплачені суми, суми недоїмки, розрахована сума штрафу у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум, розрахована сума пені із зазначенням періоду її нарахування та кількості днів простроченого платежу.

В означеному розрахунку контролюючий орган вказав, що станом на 10.03.2017 у позивача наявна переплата по ЄСВ в сумі 1394173,87 грн; станом на 20.03.2018 - недоїмка в сумі 3472794,33 грн; станом на 31.12.2017 - недоїмка в сумі 7023105,63 грн; станом на 31.12.2018 - недоїмка в сумі 2997975,21 грн.

Суд встановив, що 16.02.2022 Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ПрАТ "Рівнеазот" штраф у розмірі 22 151 444,38 грн за період з 21.03.2017 до 21.11.2019 та нараховано пеню у розмірі 4 329 322,15 грн (а.с. 37, розрахунки а.с. 38-53 т. 1).

Позивач оскаржив рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 27.05.2022 № 4871/6/99-00-06-02-01-06 рішення № від 16.02.2022 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску залишено без змін, а скаргу платника - без задоволення (а.с. 56-59 т. 1).

Вважаючи свої права порушеними, ПрАТ "Рівнеазот" звернулося з позовом до суду.

Суд враховує приписи ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі Закон №2464-VІ).

Частиною першою статті 4 Закону №2464-VІ визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до зазначених норм ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (п. 2 ст. 9 Закону № 2464-VІ).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону №2464-VІ обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464-VІ під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суму якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визначена переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коптів на оплату праці, в т.ч. в безготівковій чи натуральній формі.

Відповідно ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VІ днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VІ єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану підприємства.

Відповідно до приписів ч. 4 статті 25 Закону №2464-VІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовується до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день простроченого платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VІ).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464-VІ).

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно з п. 5 Розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 (далі - Інструкція №449), документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати, - звіт платника, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду.

Закон № 2464-VI не надає визначення таки понять як штрафна санкція та пеня, отже суд вважає можливим застосувати такі визначення згідно з нормами Податкового кодексу України:

пп.14.1.162 п. 14.1 ст. 14: пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

пп. 14.1.265 п. 14.1 ст.14: штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Суд встановив, що платником податків були подані звіти по ЄСВ, по яких камеральною перевіркою встановлено несвоєчасну сплату внеску:

1) звіт № від 17.03.2017 за звітний період лютий 2017 року, на суму ЄСВ 4866968,20 грн (а.с. 63-67 т. 1);

2) звіт № від 14.04.2017 за звітний період березень 2017 року, на суму ЄСВ 5170352,05 грн (а.с. 68-73 т.1);

3) звіт № від 18.05.2017 за звітний період квітень 2017 року, на суму ЄСВ 3224925,89 грн (а.с. 88-91 т. 1);

4) звіт № від 19.06.2017 за звітний період травень 2017 року, на суму ЄСВ 3077903,43 грн (а.с. 93-96 т. 1);

5) звіт № від 20.07.2017 за звітний період червень 2017 року, на суму ЄСВ 3032424,49 грн (а.с. 107-108 т. 1);

6) звіт № від 16.08.2017 за звітний період липень 2017 року, на суму ЄСВ 4244362,16 грн (а.с. 110-113 т. 1);

7) звіт № від 15.09.2017 за звітний період серпень 2017 року, на суму ЄСВ 4756762,34 грн (а.с. 121-124 т. 1);

8) звіт № від 18.10.2017 за звітний період вересень 2017 року, на суму ЄСВ 4787987,47 грн (а.с. 139-143 т. 1);

9) звіт № від 15.11.2017 за звітний період жовтень 2017 року, на суму ЄСВ 4830561,90 грн (а.с. 160-161 т. 1);

10) звіт № від 15.12.2017 за звітний період листопад 2017 року, на суму ЄСВ 4983333,38 грн (а.с.170-173 т. 1);

11) звіт № від 16.01.2018 за звітний період грудень 2017 року, на суму ЄСВ 5285911,23 грн (а.с. 191-194 т. 1);

12) звіт № від 15.02.2018 за звітний період січень 2018 року, на суму ЄСВ 5108237,11 грн (а.с. 209-212 т. 1);

13) звіт № від 20.03.2018 за звітний період лютий 2018 року, на суму ЄСВ 5199364,10 грн (а.с. 227-230 т. 1);

14) звіт № від 17.04.2018 за звітний період березень 2018 року, на суму ЄСВ 5362711,63 грн (а.с. 246-249 т. 1);

15) звіт № від 16.05.2018 за звітний період квітень 2018 року, на суму ЄСВ 4316407,75 грн (а.с. 14-17 т. 2);

16) звіт № 2 від 15.06.2018 за звітний період травень 2018 року, на суму ЄСВ 4526288,61 грн (а.с. 42-44 т. 2);

17) звіт № від 18.07.2018 за звітний період червень 2018 року, на суму ЄСВ 5022288,27 грн (а.с. 58-60 т. 2);

18) звіт № від 17.08.2018 за звітний період липень 2018 року, на суму ЄСВ 5136107,96 грн (а.с. 91-93 т. 2);

19) звіт № від 18.09.2018 за звітний період серпень 2018 року, на суму ЄСВ 5106917,98 грн (а.с. 111-113 т. 2);

20) звіт № від 17.10.2018 за звітний період вересень 2018 року, на суму ЄСВ 4881560,42 грн (а.с. 131 - 132 т. 2);

21) звіт № від 16.11.2018 за звітний період жовтень 2018 року, на суму ЄСВ 4992041,26 грн (а.с. 155-157 т. 2);

22) звіт № від 18.12.2018 за звітний період листопад 2018 року, на суму ЄСВ 5211793,50 грн (а.с. 164-165 т. 2);

23) звіт № від 16.01.2019 за звітний період грудень 2018 року, на суму ЄСВ 5580912,06 грн (а.с. 181-183 т. 2);

24) звіт № від 14.02.2019 за звітний період січень 2019 року, на суму ЄСВ 5825593,03 грн (а.с. 209-210 т.2);

25) звіт № від 07.03.2019 за звітний період лютий 2019 року, на суму ЄСВ 6183387,28 грн (а.с. 237-239 т. 2);

26) звіт № від 14.11.2019 за звітний період жовтень 2019 року, на суму ЄСВ 8960111,59 грн (а.с. 15-18 т. 3).

Також суд встановив, що контролюючим органом були складені 23 вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ю-258-11 від 05.05.2017, від 07.07.2017, від 14.09.2017, від 12.10.2017, від 14.11.2017, від 14.12.2017, від 15.01.2018, від 14.02.2018, від 15.03.2018, від 16.04.2018, від 15.05.2018, від 13.06.2018, від 12.07.2018, від 13.08.2018, від 13.09.2018, від 11.10.2018, від 13.11.2018, від 12.12.2018, від 16.01.2019, від 04.02.2019, від 06.03.2019, від 02.04.2019, від 03.12.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що всі вищевказані вимоги про сплату боргу (недоїмки) були оскаржені ПрАТ «Рівнеазот» в адміністративному та судовому порядку, за наслідками якого скасовані судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справах: №817/845/17, 817/1135/17, №817/1496/17, №817/1671/17, №817/1895/17, №817/2265/18, №817/386/18, №817/1046/18, №817/1607/17, №817/1608/17, №1740/2036/18, №1740/2147/18, №460/2312/18, №460/2546/18, №460/2835/18, №460/3115/18, №460/98/19, №460/626/19, №460/741/19, №460/1054/19, №460/1275/19, №460/528/20. Вимога від 12.12.2018 № Ю-258-11 була скасована в адміністративному порядку. На даний час судове рішення у справі №460/528/20 законної сили не набрало.

Позиція ПрАТ "Рівнеазот" ґрунтується на тому, що оскарження вимог про сплату боргу недоїмки зупиняє строки сплати нарахування пені на суми, зазначені у вимогах, а тому оскільки встановлена контролюючим органом заборгованість в розмірі 110 757 221,92 грн увійшла до складу сум, задекларованих у вищевказаних звітах по ЄСВ, то підстави для нарахування штрафу та пені платник податків вважає відсутніми.

Суд з такими аргументами позивача не погоджується, з урахуванням таких обставин.

Як встановлено судом, всі вищевказані вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ були сформовані контролюючим органом у зв`язку з тим, що самостійно визначені ПрАТ «Рівнеазот» зобов`язання з ЄСВ були частково сплачені позивачем, а частково іншими юридичними особами на підставі договорів доручення. При цьому контролюючий орган не зараховував позивачу суми, сплачені третіми особами, а обліковував їх на рахунку «до вияснення», внаслідок чого у позивача утворювалась заборгованість зі сплати ЄСВ, на яку й виставлялися вимоги. Таку поведінку контролюючого органу судовими рішеннями в зазначених вище адміністративних справах було визнано неправомірною, що слугувало підставою для скасування вимог.

Натомість контролюючий орган після скасування таких вимог про сплату боргу (недоїмки) не відображав в ІКП позивача операцій зі сплати самостійно визначених позивачем сум ЄСВ, які здійснювалися третіми особами на підставі договорів доручення.

Такі обставини зумовили звернення ПрАТ «Рівнеазот» за судовим захистом з позовними вимогами про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій, а саме щодо незарахування платежів за період з 07.11.2018 по 29.03.2019 в рахунок сплати ПрАТ «Рівнеазот» ЄСВ через повірену особу. Перевірка правомірності такої поведінки суб`єкта владних повноважень була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 460/2253/19. При цьому контролюючий орган до набрання судовим рішенням від 04.12.2019 у справі № 460/2253/19 законної сили, самостійно протягом 17.12.2019 - 18.12.2019 здійснив зарахування коштів по нарахованому єдиному внеску. Такі обставини сторонами не заперечуються. У зв`язку з чим ПрАТ «Рівнеазот» на стадії апеляційного провадження подавало заяву про відмову від позову.

Судом встановлено, що як за даними контролюючого органу, які відображені в ІКП позивача (а.с. 77-117 т. 9, а.с. 118-138 т. 9), так і за інформацією з електронного кабінету платника податків (а.с. 4-43 т. 9, а.с. 44-62 т. 9) станом на 31.12.2016 заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску (код платежу 71010000) становить 19 116 612,42 грн, станом на 10.03.2017 - 19 352 390,89 грн, станом на 20.03.2017 - 24 158 293,38 грн.

Станом на 31.12.2017 заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску становить 7 023 105,63 грн, станом на 20.12.2018 - 16 694 823,73 грн.

Вказані дані свідчать про відсутність розбіжностей між даними ІКП по єдиному соціальному внеску ПАТ «Рівнеазот», які наявні в контролюючого органу, та даними ІКП електронного кабінету платника податків ПАТ «Рівнеазот» за період 2017-2018 роки.

Суд встановив, що після зарахування контролюючим органом 17-18.12.2019 для ПрАТ «Рівнеазот» сум ЄСВ, сплачених третіми особами, у позивача виникла переплата станом на 10.03.2017 в сумі 1 394 173,87 грн (а.с. 165 т. 8). Сальдо станом на 10.03.2017 після зарахування спірних сум з ЄСВ, сплачених повіреними, ПрАТ «Рівнеазот» не заперечує та не спростовує.

Крім цього, після зарахування всіх платежів зі сплати єдиного внеску в грудні 2019 року, у ПрАТ «Рівнеазот» виникла переплата станом на 18.12.2019 в сумі 8 822 212,84 грн та станом на 31.12.2019 року в розмірі 4 364 944,43 грн, що підтверджується ІКП платника податків за 2019 рік та відповідає даним електронного кабінету платника податків (а.с. 44-51 т. 3).

Суд зауважує, що зарахування сплачених ПрАТ «Рівнеазот» сум ЄСВ повністю враховує судові рішення, якими скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ, водночас факт несвоєчасності такого зарахування не впливає на оцінку спірних правовідносин. Адже в межах цієї судової справи ПрАТ «Рівнеазот» оспорює рішення контролюючого органу про нарахування штрафних санкцій та пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно визначених у звітах сум ЄСВ за період з 21.03.2017 по 21.11.2019. Скасування вищезазначених вимог жодним чином не скасовує обов`язку платника ЄСВ сплатити визначену в звітах суму єдиного соціального внеску до завершення граничного строку сплати, встановленого законом.

Тому суду належить перевірити, з урахуванням платіжних доручень як позивача, так і третіх осіб (повірених), дотримання ПрАТ «Рівнеазот» строку сплати та повноти сплати задекларованих зобов`язань з ЄСВ.

Отже шляхом співставлення звітності з ЄСВ та платіжних документів про сплату ЄСВ суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно поданого розрахунку від 17.03.2017 № за лютий 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 866 968,2 грн, при граничному терміні сплати 20.03.2017; частково погашена за рахунок переплати в сумі 1 394 173,87 грн (4 866 968,2 грн - 1 394 173,87 грн). Несвоєчасно сплачена сума ЄСВ становила 3 472 794,33 грн. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.03.2017 по 19.04.2017.

Згідно поданого розрахунку від 14.04.2017 № за березень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5170352,05 грн, при граничному терміні сплати 20.04.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.03.2017 по 19.05.2017.

Згідно поданого розрахунку від 18.05.2017 № за квітень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати становила 3 224 925,89 грн, при граничному терміні сплати 22.05.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.03.2017 по 13.06.2017.

Згідно поданого розрахунку від 19.06.2017 № за травень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 3 077 903,43 грн, при граничному терміні сплати 20.06.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.03.2017 по 13.07.2017.

Згідно поданого розрахунку від 20.07.2017 № за червень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 3 032 424,49 грн, при граничному терміні сплати 20.07.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.04.2017 по 17.08.2017.

Згідно поданого розрахунку від 16.08.2017 № за липень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 244 362,16 грн, при граничному терміні сплати 21.08.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 23.05.2017 по 20.09.2017.

Згідно поданого розрахунку від 15.09.2017 № за серпень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 756 762,34 грн, при граничному терміні сплати 20.09.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.07.2017 по 20.10.2017.

Згідно поданого розрахунку від 18.10.2017 № за вересень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 787 987,47 грн, при граничному терміні сплати 20.10.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 22.08.2017 по 13.11.2017.

Згідно поданого розрахунку від 15.11.2017 № за жовтень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 830 561,9 грн, при граничному терміні сплати 20.11.2017 не погашена. Період нарахування штрафних санкцій та пені з 21.09.2017 по 08.12.2017.

Згідно поданого розрахунку від 15.12.2017 № за листопад 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 983 333,38 грн, при граничному терміні сплати 20.12.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.11.2017 по 22.01.2018.

Згідно поданого розрахунку від 16.01.2018 № за грудень 2017 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 285 911,23 грн, при граничному терміні сплати 22.01.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.12.2017 по 16.02.2018.

Згідно поданого розрахунку від 15.02.2018 № за січень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 108 237,11 грн, при граничному терміні сплати 20.03.2017 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 23.01.2018 по 13.03.2018.

Згідно поданого розрахунку від 20.03.2018 № за лютий 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 199 364,10 грн, при граничному терміні сплати 20.03.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.02.2018 по 20.04.2018.

Згідно поданого розрахунку від 17.04.2018 № за березень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 362 711,63 грн, при граничному терміні сплати 20.04.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.03.2018 по 24.05.2018.

Згідно поданого розрахунку від 16.05.2018 № за квітень 2018 року самостійно зазначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 316 407,75 грн, при граничному терміні сплати 21.05.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.04.2018 по 19.06.2018.

Згідно поданого розрахунку від 15.06.2018 № за травень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати становила 4 526 288,61 грн, при граничному терміні сплати 20.06.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.04.2018 по 20.07.2018.

Згідно поданого розрахунку від 18.07.2018 № за червень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 022 288,27 грн, при граничному терміні сплати 20.07.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.06.2018 по 17.08.2018.

Згідно поданого розрахунку від 17.08.2018 № за липень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 136 107,96 грн, при граничному терміні сплати 20.08.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.07.2018 по 19.09.2018.

Згідно поданого розрахунку від 18.09.2018 № за серпень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 106 917,98 грн, при граничному терміні сплати 20.09.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.08.2018 по 12.10.2018.

Згідно поданого розрахунку від 17.10.2018 № за вересень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 4 881 560,42 грн, при граничному терміні сплати 22.10.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.09.2018 по 16.11.2018.

Згідно поданого розрахунку від 16.11.2018 № за жовтень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати становила 4 992 041,26 грн, при граничному терміні сплати 20.11.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 23.10.2018 по 14.12.2018.

Згідно поданого розрахунку від 18.12.2018 № за листопад 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 211 793,50 грн, при граничному терміні сплати 20.12.2018 не погашена. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.11.2018 по 09.01.2019.

Згідно поданого розрахунку від 16.01.2019 № за грудень 2018 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 580 912,06 грн, при граничному терміні сплати 21.01.2019 частково погашена за рахунок переплати в сумі 2 010 578,89 грн (5 580 912,06 грн - 2 010 578,89 грн). Несвоєчасно сплачена сума ЄСВ становила 3 570 333,17 грн. Період нарахування штрафної санкції та пені з 22.01.2019 по 07.02.2019.

Згідно поданого розрахунку від 14.02.2019 № за січень 2019 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 5 825 593,03 грн, при граничному терміні сплати 20.02.2019 частково погашена за рахунок переплати в сумі 2 251 961,44 грн (5 825 593,03 грн - 2 251 961,44 грн). Несвоєчасно сплачена сума ЄСВ становила 3 328 950,62 грн. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.02.2019 по 22.02.2019.

Згідно поданого розрахунку від 07.03.2019 № за лютий 2019 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила, 6 183 387,28 грн, при граничному терміні сплати 20.03.2019 частково погашена за рахунок переплати в сумі 4 151615,80 грн (6 183 387,28 грн - 4 151615,80 грн). Несвоєчасно сплачена сума ЄСВ становила 2 029 520,48 грн. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.03.2019 по 22.03.2019.

Згідно поданого розрахунку від 14.11.2019 № за жовтень 2019 року самостійно визначена сума з єдиного внеску, яка підлягала до сплати, становила 8 960 111,59 грн, при граничному терміні сплати 20.11.2019 частково погашена за рахунок переплати в сумі 8 862 731,25 грн (8 960 111,59 грн - 8 862 731,25 грн). Несвоєчасно сплачена сума ЄСВ становила 97 380,34 грн. Період нарахування штрафної санкції та пені з 21.11.2019 по 21.11.2019.

Отже, загальна сума несвоєчасно сплаченого ЄСВ за вказаний період становить 110757221,92 грн.

Платіжні доручення, які б підтверджували своєчасну сплату ЄСВ, в матеріалах судової справи відсутні та в ІКП не відображені.

При цьому суд встановив, що всі без винятків надані позивачем до справи платіжні доручення позивача та третіх осіб (повірених) (а.с. 155-250 т. 3, а.с. 1-250 т. 4, а.с. 1-250 т. 5, а.с. 1-250 т. 6, а.с. 1-250 т. 7) контролюючим органом були враховані при прийнятті спірного рішення за датою їх проведення банком. Платіжні документи відповідають як в частині суми, так і в частині дати сплати (дати проведення платіжного доручення банком) інформації, наведеній в розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки, а також в розрахунках штрафних санкцій та пені, які є додатками до оскарженого рішення (а.с. 21-34 т. 1, а.с. 38-53 т. 1, а.с. 165-176 т. 8).

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-IV за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Матеріалами справи підтверджується дотримання контролюючим органом вищевказаного порядку зарахування сплачених позивачем та його повіреними сум ЄСВ в порядку календарної черговості виникнення заборгованості зі сплати самостійно визначених платником сум ЄСВ.

Доводи позивача та надані ним докази таких висновків суду не спростовують.

Щодо доводів представника позивача про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2019 №Ю-258-11 на загальну суму 103 075 690,17 грн, яка включає також штраф в розмірі 24859,53 грн, є предметом розгляду в справі № 460/528/20, та розгляд справи ще не завершився, тому нарахування нового штрафу є подвійним стягненням, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, в справі, що розглядається, штрафні санкції були застосовані виключно за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по задекларованих сумах до сплати, згідно поданих платником податків розрахунків.

При цьому з наданих відповідачем доказів встановлено, що Актом документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Рівнеазот» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, валютного за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2019, іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 від 21.10.2019 №12/28-10-52-12/05607824 було встановлено порушення ПрАТ «Рівнеазот» п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (із змінами та доповненнями), а саме порушено порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що призвело до заниження нарахування єдиного внеску за період з січня 2014 по грудень 2016 на загальну суму 49 719,06 грн (а.с. 154-155 т. 9).

За встановлене порушення контролюючим органом було донараховано 49 719,06 грн та винесено рішення від 30.10.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 24 859,53 грн (а.с. 155, зворот, 156 т. 9).

Отже, заниження нарахування єдиного внеску відбулося за період з січня 2014 по грудень 2016 року. Водночас в справі, що розглядається, штрафні санкції застосовані з інших підстав - за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно поданих платником податків розрахунків та за інший період - за 2017 - 2019 роки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума штрафу в розмірі 24 859,53 грн не бере участі у розрахунку до спірного рішення від 16.02.2022 № щодо застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату узгодженої суми єдиного внеску. Відтак, суд вважає, що доводи позивача щодо повторного застосування штрафу за одне й те ж порушення не підтверджуються дослідженими доказами, а результати судового розгляду справ № 460/528/20 не мають значення для правильного встановлення та оцінки спірних правовідносин в межах справи, що розглядається.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що матеріалами судової справи не підтверджується своєчасність та повнота сплати ПрАТ "Рівнеазот" самостійно визначених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які були задекларовані у звітах за звітні періоди лютий 2017 року - лютий 2019 року та жовтень 2019 року, на загальну суму 110757221,92 грн.

Відповідач дійсно не здійснював своєчасного зарахування сплачених повіреними ПрАТ "Рівнеазот" сум ЄСВ в ІКП позивача. Однак таке несвоєчасне зарахування не призвело до порушення прав та законних інтересів позивача в межах спірних правовідносин, позаяк судом достеменно встановлено, що при прийнятті рішення від 16.02.2022 № всі сплачені суми були враховані контролюючим органом відповідно до змісту платіжних документів за датою їх проведення банком. Відсутність розбіжностей між даними контролюючого органу та даними платника податків щодо сальдо станом на 10.03.2017, яке утворилося після зарахування в грудні 2019 року сплачених сум ЄСВ повіреними позивача за договорами доручення, свідчить на користь висновку, що контролюючий орган правильно визначив суму недоїмки з ЄСВ у зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно визначеної позивачем суми по звіту за лютий 2017 року та в подальших періодах. Відтак виконаний відповідачем розрахунок штрафних санкцій та пені суд вважає коректним та обґрунтованим, який повністю узгоджується з платіжними документами позивача та не суперечить судовим рішеннями про визнання протиправними та скасування вимог, на які покликається позивач.

В межах спірних правовідносин позивач дійсно оскаржував в адміністративному та судовому порядку вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ, яка утворилася внаслідок незарахування контролюючим органом сум, самостійно визначених платником, які були сплачені його повіреними. Водночас суд наголошує, що визначені позивачем в звітах за спірний період суми є узгодженими та ніким не оспорюються і не оспорювались. Відтак факт скасування вимог про сплату недоїмки в адміністративному чи судовому порядку не впливає на оцінку спірних правовідносин, оскільки жодним чином не відміняє обов`язку платника сплатити задекларовані ним суми ЄСВ у встановлений законом строк. Такі судові рішення в жодному разі не змінили задекларовані позивачем суми, а в кінцевому результаті мали наслідком лише зарахування контролюючим органом всіх сплачених третіми особами (повіреними позивача) сум ЄСВ. При цьому судом достеменно встановлено, що таке зарахування не було пов`язане з датами набрання законної сили судовими рішеннями, а у всіх випадках - виключно з датами проведення платіжних доручень банківським установами.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що за наслідками камеральної перевірки з питання своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 контролюючий орган правильно встановив порушення ПрАТ "Рівнеазот" ч. 8 ст. 9 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо несвоєчасної сплати ЄСВ в сумі 110757221,92 грн за період з 21.03.2017 по 21.11.2019, що є підставою відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 цього Закону для застосування штрафу за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум, а також пені відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд у цій справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Оцінивши основні вагомі аргументи представників сторін та надані ними докази в розрізі проаналізованих вище норм матеріального закону, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при прийнятті спірного рішення він діяв у відповідності та в межах повноважень, визначених законом, з урахуванням всіх необхідних обставин, а відтак його поведінка не призвела до протиправного втручання в права та інтереси платника податків. Доводи позивача не спростовують правомірності оскарженого рішення та не дають суду підстав для його скасування. Тому суд вважає відсутніми підстави для задоволення позову.

Враховуючи результати судового розгляду справи, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Приватному акціонерному товариству "Рівнеазот" в задоволенні позову до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (вул.Штейнгеля барона, 139 А,с. Городок,Рівненський район, Рівненська область,35331, ЄДРПОУ/РНОКПП 05607824)

Відповідач - Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул.Стрийська,35,м.Львів,79028, ЄДРПОУ/РНОКПП 44045187)

Повний текст рішення складений 28 березня 2023 року

Суддя Н.О. Дорошенко