Справа № 560/7612/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7612/22
Головуючий у І інстанції: Драновський Я.В.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
30 березня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С.
суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборни України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (відповідача), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.10.2018 року по день фактичного розрахунку - 26.04.2022 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу середній заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.10.2018 року по день фактичного розрахунку - 26.04.2022 року включно, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, з урахуванням раніше виплаченої суми середнього заробітку.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.10.2022 позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.10.2018 по 26.04.2022.
Стягнув з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.10.2018 по 26.04.2022 в розмірі 57347 (п`ятдесят сім тисяч триста сорок сім) грн, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду у зв`язку із порушенням строків звернення до суду.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 26.04.2022 на виконання рішення суду була виплачена індексація грошового забезпечення в сумі 53140,81 грн, проте до суду із позовом нарахувати та виплати середній заробіток за час затримки розрахунку позивач звернувся лише 25.07.2022, тобто більш як місяць після проведених виплат.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.10.2018 №238 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 26.10.2018, отримавши розрахунок за час служби.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №560/2805/20, яке набрало законної сили, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.11.2016 по 28.02.2018.
На виконання цього рішення суду відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 4205,96 грн, що підтверджується письмовими доказами у справі.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі №560/8411/21 суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.11.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця січень 2008, за період з 01.03.2018 по 26.10.2018 з врахуванням базового місяця березень 2018 року.
На виконання рішення суду відповідач 26.04.2022 виплатив позивачу індексацію в сумі 53140,81 грн, що доводиться письмовими доказами у справі і відповідачем не заперечується.
Позивач вважаючи, що з ним вчасно не проведено остаточний розрахунок при звільненні, звернувся в суд з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.
Предметом цього адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні.
Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
За змістом частини другої статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
У Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі №4-рп/2012 Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Однак, в даному випадку, спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону, а тому відсутні підстави для застосування у даних правовідносинах ч. 1 ст. 233 КЗпП.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №815/2681/17, у постанові від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19, у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20.
За правилами частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факт порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 цього Кодексу).
У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Як встановлено судом першої інстанції, остаточний розрахунок з позивачем було проведено у квітні 2022 року. Тобто, затримка остаточного розрахунку з позивачем становить з 26.10.2018 по 26.04.2022, оскільки 26.04.2022, є днем припинення правопорушення щодо невиплати позивачу всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу.
Поряд з цим встановлено, що у зв`язку із агресією росії та запровадженням на території України воєнного стану військова частина НОМЕР_2 перейшла на функціонування в умовах воєнного стану, першочерговим завданням якого є оборона територіальної цілісності України, відтак, ОСОБА_1 був безпосередньо задіяний у всіх оборонних процесах та постійно перебував у В/Ч НОМЕР_2 .
Колегія суддів вважає неналежними доводи позивача, що перебуваючи в с. Грузевиця, Хмельницького району Хмельницької області в період з 02.05.2022 по 25.07.2022 (а.с.19), місце проживання позивача - с. Грузевиця, Хмельницького району Хмельницької області, позивач не зміг скористатися засобами зв`язку для подання позову до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка розташована в АДРЕСА_1 .
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що звернення до суду мало місце у строки визначені законодавством, оскільки остаточний розрахунок, тобто виплату усіх належних сум проведено лише 26.04.2022, а звернення до суду відбулося 25.07.2022, оскільки перебуваючи у В/Ч НОМЕР_2 , позивач знав та мав можливість звернутися до суду в місячний строк визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Колегія суддів приходить до переконання про необхідність залишення позову без розгляду.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборни України задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборни України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборни України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.