Справа № 440/9107/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р. Справа № 440/9107/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 07.11.22 по справі № 440/9107/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж"

до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж", звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2020 №1792149/31773312, зобов`язавши Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 02.07.2020 №2, подану на реєстрацію 29.07.2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, у зв`язку із поданням позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Для усунення недоліків встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а підстави, вказані останнім у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 07 листопада 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що отримавши 03.08.2020 рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1792149/31773312, позивач з метою захисту своїх прав звернувся за допомогою до ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ", із якою в подальшому 03.09.2020 укладено договір. ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" в рамках виконання зазначеного договору підготовлено та подано до Полтавського окружного адміністративного суду позов на рішення відповідача від 03.08.2020 №1792149/31773312, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 02.10.2020. В подальшому ТОВ "Шляхбудмонтаж" періодично в телефонному режимі дізнавалась про хід судової справи у юриста Юрова В.М., який повідомив, що адміністративний позов подано до суду вчасно та в якості доказу надав поштову квитанцію із штриховим ідентифікатором №566 від 03.10.2020. Так, ОСОБА_1 повідомив, що справа призначена в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, але рішення ще не прийнято. Затримку у розгляді справи юрист пояснював перебуванням судді на лікарняному. Разом з тим, після початку збройної агресії російської федерації та оголошення на всій території України воєнного стану з 24.02.2022 року, будь-якого зв`язку із представником ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" немає. Про відсутність провадження в суді стало відомо лише після відновлення доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме 22.06.2022 року. Позивач вказує, що, діючи добросовісно, він вчинив всі необхідні дії, які від нього залежали для реалізації власного Конституційного права на захист (звернення за правовою допомогою для подання відповідного адміністративного позову до суду першої інстанції). Проте через об`єктивні причини, які не залежали від його дій чи бездіяльності, строк звернення до суду пропущено.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилався на приписи пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, яким визначено, що з урахуванням строків давності, визначнених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Разом з тим, зазначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строк, є саме строком давності, який має матеріальну - правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Отже, у спірних правовідносинах для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів особи встановлено шестимісячний строк. ТОВ "Шляхбудмонтаж" звернулось до суду з позовом 20 жовтня 2022 року, що вказує на пропуск шестимісячного строку на звернення до суду, встановленого статею 122 Кодексу адмністративного судочинства України. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою цієї статті встановлено, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України можливість оскаржити "інше рішення контролюючого органу" у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду, ухваленій у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі №1.380.2019.006119, від 03 листопада 2022 року у справі №380/3250/20.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається ч. 1 ст. 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки позивач фактично дізнався про порушення його прав та законних інтересів у червні 2022 року, а з позовом до суду про скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2020 №1792149/31773312 звернувся лише 20 жовтня 2022 року.

Як стверджує представник позивача в апеляційній скарзі факт подачі позову до Полтавського окружного адміністративного суду підтверджується поштовою квитанцією із штриховим ідентифікатором №566 від 03.10.2020, копію якого приєднано до заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду.

Дослідивши копію вказаної квитанції, колегія суддів зазначає, що дана копія не відповідає вимогам закону в частині засвідчення її на відповідність оригіналу, оскільки документ містить лише відбиток печатки Товариства, але не містить підпису та вказівки на особу, яка засвідчила її справжність.

Крім того, сама по собі поштова квитанція не відображає змісту документу, який був переданий на відправку. Натомість таким документом є опис до вкладення, якого представник позивача не надав ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної.

Отже, звернення позивача до суду з позовом у жовтні 2020 року не підтверджено.

Разом з тим, досліджуючи зміст Договору про надання юридичних послуг, суд звертає увагу на положення пункту 4.2., відповідно до якого всі спори і суперечки між двома сторонами, які можуть виникнути за даним Договором, якщо вони не будуть вирішені шляхом переговорів, передаються для вирішення у компетентний суд.

Однак, доказів вирішення спору чи суперечки шляхом переговорів або передачі їх для вирішення у компетентний суд, у зв`язку із неподанням до суду юристом ПП "Легал Консалтинг" відповідного позову, представник позивача не надав.

Стосовно посилань представника позивача про відсутність будь-якого зв`язку з представником ПП "Легал Консалтинг" після введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у період з 02.10.2020 (дати ніби-то підписання акту приймання-передачі послуг від 02.10.2020 до договору про надання юридичних послуг №088 від 03.09.2020) по 23.02.2022 включно, тобто до дня запровадження в Україні воєнного стану, ТОВ "Шляхбудмонтаж" не виявило належної обачності щодо стану розгляду позову.

Тобто, більше двох років позивач не виявляв будь-якого інтересу до наслідків розгляду поданого, за твердженням представника позивача, ПП "Легал Консалтинг" в його інтересах позову.

Поряд із тим, доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, сервісів "Стан розгляду справ" та "Список справ, призначених до розгляду" тимчасово призупинено з початку збройної агресії РФ, яка розпочалася 24.02.2022, тоді як у 2021 році, у січні - лютому 2022 року відповідні інформаційні системи працювали і позивач не був позбавлений можливості дізнатися про наявність провадження у суді та стан його розгляду.

Крім того, під час тимчасового обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень позивач мав можливість отримати відповідну інформацію, звернувшись із письмовим запитом до суду або у телефонному режимі, однак цього з невідомих причин, які так і не повідомив суду, не зробив.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що посилання позивача на обставини його необізнаності щодо відкриття судового провадження у справі за адміністративним позовом, складеним відповідно до договору про надання юридичних послуг № 088 від 03.09.2020, не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку звернення до суду, оскільки такі обставини не пов`язані із об`єктивними перешкодами звернення до суду, натомість зумовлені пасивною поведінкою позивача в частині з`ясування обставин дійсного виконання умов договору про надання юридичних послуг № 088 від 03.09.2020, у тому числі при підписанні 02.10.2020 акту приймання-передачі послуг за цим договором.

Представник позивача не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, тоді як повідомлені обставини носять суб`єктивний характер нічим не підтверджених суджень у вигляді домислів, з огляду на, що колегія суддів дійшла висновку, що такі доводи не є достатніми для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви ТОВ "ШЛЯХБУДМОНТАЖ" на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі № 440/9107/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Курило