Справа № 120/7078/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23 березня 2023 р. Справа № 120/7078/21-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Бошкової Юлії Миколаївни,
секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,
представника позивача: Юрченка Т.П.,
представника відповідача - Державної митної служби України : Мавроді Р.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про визнання протиправним, скасування наказу та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі
до: Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спор, на стороні відповідачів - Вінницька митниця ДФС, Подільська митниця Держмитслужби
про: визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спор, на стороні відповідачів - Вінницька митниця ДФС, Подільська митниця Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02.06.2021 № 846-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021. Стягнено з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2021 по 13.12.2021 в сумі 127117,76 грн. Окрім того, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Вінницької митниці ДФС та в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 15772,41 грн., з відрахуванням при її виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів, звернено до негайного виконання. Також вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2022 вирішено задовольнити частково клопотання представника позивача про заміну боржника, зміну способу виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 120/7078/21-а.

Замінено сторону у виконавчому листі, виданому 17.12.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/7078/21-а, про: "Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2021 року по 13.12.2021 року в сумі 127117,76 грн. (сто двадцять сім тисяч сто сімнадцять гривень сімдесят шість копійок). Звернути рішення суду до негайного виконання в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 15772,41 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві гривні сорок одна копійка), з відрахуванням при її виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів", а саме боржника: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна митна служба України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

Замінено сторону у виконавчому листі, виданому 16.06.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/7078/21-а, про: "Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.06.2021 року по 13.12.2021 року в сумі 127117,76 грн. (сто двадцять сім тисяч сто сімнадцять гривень сімдесят шість копійок)", а саме боржника: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна митна служба України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

Змінено спосіб виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №120/7078/21-а з "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021 року" на "Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС з 03.06.2021 року".

Ухвалою від 30.09.2022 замінено сторону виконавчого провадження №69351442, зазначену у виконавчому листі, виданому 17.12.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №120/7078/21-а, а саме боржника: Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державна митна служба України (м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

22.11.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою суду від 16.02.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

27.02.2023 до суду подано заяву про визнання протиправним рішення у вигляді наказу.

За змістом такої заяви позивач просить суд:

- поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою до суду;

- визнати протиправним і скасувати наказу Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-О «Про виконання рішення суду»;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі № 120/7078/21-а та зобов`язати Державну митну служби України, в 15-денний строк з дня набрання законної сили ухвали суду, подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 120/7078/21-а.

В обґрунтування заяви зазначено, що наказ Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-О «Про виконання рішення суду» прийнятий лише з метою введення державного виконавця й суду в оману та уникнення відповідальності за умисне невиконання рішення суду. Адже посада, на яку позивача було поновлено наказом Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-О фактично не існує, а юридична особа, в яку було поновлено - перебуває в стані припинення, що, на переконання позивача, не можна вважатись виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 120/7078/21-а, ухвал Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2022 та від 30.09.2022 у справі № 120/7078/21-а.

08.03.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів. За змістом такого клопотання представник позивача звертає увагу суду на те, що згідно відповіді ДМС України від 02.03.2023 щодо запиту на отримання публічної інформації від 27.02.2023, у 2022 та 2023 роках не були затвердженні та не вводилися в дію наказами Держмитслужби України структури та штатні розписи митниць Державної митної служби України, у тому числі й Дніпровської митниці Держмитслужби. Тобто, приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач здійснював прийняття на посаду, яка не затверджена штатним розписом та відсутня в структурі юридичної особи.

У свою чергу, представником Державної митної служби України, 08.03.2023 подано заперечення на заяву від 27.02.2023, у якій вказується, що ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Дніпровської митниці ДФС, яка наразі не ліквідована, що свідчить про відсутність підстав для поновлення позивача у новоствореному органі.

Окрім того, представник ДМС України вказала на відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 виконано в повному обсязі.

З огляду на вищезазначене, ДМС України просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою від 13.03.2023 поновлено строк звернення до суду із заявою, поданою у порядку статті 383 КАС України та призначено до розгляду, подану представником позивача заяву, у судовому засіданні на 20.03.2023.

У судовому засіданні, 20.03.2023 оголошено перерву до 23.03.2023, з метою надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи.

23.03.2023 до суду подано пояснення ДМС України на заяву позивача про долучення додаткових доказів. У таких поясненнях зазначається, що у зв`язку із реорганізацією Дніпровської митниці Держмитслужби шляхом приєднання її до Державної митної служби України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895, з метою забезпечення дотримання законодавства з питань оплати праці та враховуючи відсутність затверджених кошторисних призначень на оплату праці працівників митних органів, що реорганізуються, Державною митною службою України 26.01.2022 видано наказ № 48 «Про делегування окремих повноважень з оплати праці працівників митних органів, що реорганізуються, керівникам митниць як відокремлених підрозділів Держмитслужби».

У судовому засіданні, 23.03.2023 представник позивача підтримав подану заяву та звернув увагу на формальний характер наказу від 08.11.2022 № 1084-О «Про виконання рішення суду», адже видача останнього не спричинила поновлення прав ОСОБА_1 .

У свою чергу, представник відповідача просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 з мотивів наведених в запереченнях та поясненнях ДМС України.

Визначаючись з приводу заяви позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм видно, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі й приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання або неналежного виконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 Державною митною службою України винесено наказ 08.11.2022 № 1084-О «Про виконання рішення суду», пунктом 1 якого скасовано наказ Голови Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби від 02.06.2021 № 846-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Відповідно до пункту 2 Наказу ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби з 03.06.2021.

Надаючи оцінку доводам сторони позивача щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді, в органі, який перебуває в стані припинення, суд зазначає наступне.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком, в тому числі Дніпровську митницю Держмитслужби.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 вирішено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби шляхом їх приєднання до Державної митної служби, у томі числі Дніпровську митницю Держмитслужби.

Дніпровською митницею Держмитслужби, 29.10.2020 видано наказ № 352 «Про створення Комісії з реорганізації Дніпровської митниці Держмитслужби», яким затверджено склад комісії з реорганізації.

02.11.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис стовно рішення щодо припинення Дніпровської митниці Держмитслужби, як юридичної особи в результаті її реорганізації (код 43350935).

Згідно частин третьої та четвертої статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Порядок ліквідації центральних органів виконавчої влади визначений, в Постанові Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 «Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади».

З аналізу пунктів 18, 20 та 21 Постанови № 1074 вбачається, що з моменту утворення ліквідаційної комісії - державний орган припиняє будь-яку свою діяльність, а комісія здійснює лише повноваження щодо здійснення заходів, які пов`язані із реорганізацією або ліквідацією відповідно органу виконавчої влади.

Фактично з моменту прийняття рішення про припинення юридичної особи (шляхом ліквідації або реорганізації) повноваження щодо управління юридичної особи переходять від начальника до відповідної комісії з реорганізації, а сама посада керівника юридичної особи нівелюється. При цьому, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносяться відповідні зміни, а саме відомості про керівника юридичної особи змінюються на керівника комісії з реорганізації.

Відтак, поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби не відновлює правове становище позивача станом на момент винесення протиправного наказу від 02.06.2021 №846-о про звільнення, адже останній не може приступити до безпосереднього виконання посадових обов`язків начальника митниці, тому що, як орган державної влади, Дніпровська митниця Держмитслужби припинила будь-яку свою діяльність в сфері митного оформлення товарів через митний кордон України. У свою чергу, такі повноваження передано Дніпровській митниці.

При цьому, наступним і єдиним етапом, який мав відбутися після поновлення позивача на підставі наказу від 08.11.2022 №1084-о було б попередження його про наступне вивільнення у зв`язку із ліквідацією юридичної особи та подальше його повторне звільнення.

Окрім того, представником позивача долучено до матеріалів справи запит на отримання публічної інформації, що знаходиться у володінні Державної митної служби України від 27.02.2023, у якому адвокат Браславець Я.Ю. просив надати наступну інформацію:

1. Про номер та дату наказу, яким затверджено структуру та штатний розпис територіальних митниць Державної митної служби України на 2022 та 2023 роки, які були створені як юридичні особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 та стосовно яких, на підставі постанови Кабінету від 30.09.2020 № 895 прийнято рішення про припинення, шляхом їх приєднання до Державної митної служби.

2. Про розмір видатків здійснених Державною митною службою України в 2022 та 2023 роках на оплату праці в територіальних митницях Держмитслужби, які були створені як юридичні особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 та стосовно яких, на підставі постанови Кабінету від 30.09.2020 № 895 прийнято рішення про припинення, шляхом їх приєднання до Державної митної служби.

3. Про кількість осіб, які станом на 27.02.2023 працюють та не звільнені з займаних посад в територіальних митницях Держмитслужби, які були створені як юридичні особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 та стосовно яких, на підставі постанови Кабінету від 30.09.2020 № 895 прийнято рішення про припинення, шляхом їх приєднання до Державної митної служби.

У відповідь на запит від 27.02.2023 Державна митна служба України листом від 02.03.2023 № 22-1/22-04/10/244 повідомила, що у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895, якою вирішено припинити митниці Державної митної служби України, які були створені як юридичні особи, в тому числі і Дніпровська митниця Держмитслужби, у 2022 та 2023 роках не були затвердженні та не вводилися в дію наказами Депжмитслужби України структури та штатні розписи зазначених митниць, в тому числі і Дніпровської митниці Держмитслужби.

Більш того, у 2022 році та у 2023 році бюджетні призначення (у тому числі на оплату праці) не були встановлені та кошторис, зокрема для Дніпровської митниці Держмитслужби не затверджувався.

Відтак, позивача фактично поновлено на посаді, яка не затверджена штатним розписом та відсутня в структурі юридичної особи. Такі дії відповідача, вчинені на виконання рішення суду, не можуть свідчити про належне виконання рішення суду та поновлення прав особи, яка звернулась до суду з метою їх захисту.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті б докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті б як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею б гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими встановлено порушення пункту 1 статті б, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зазначає, що у даному випадку поновлення позивача в органі, який перебуває на стадії припинення, на посаді, яка не затверджена штатним розписом та відсутня в структури юридичної особи, не відповідає правомірним очікуванням позивача, який бажає приступити до виконання своїх посадових обов`язків та отримувати заробітну плату за відповідною посадою.

При цьому, суд зазначає, що якщо в ході розгляду заяви щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, поданої відповідно до ст. 383 КАС України, суд установить наявність підстав для її задоволення, він має право постановити окрему ухвалу, в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України.

У такому випадку суд не може визнати протиправною бездіяльність або зобов`язати відповідача вчинити певні дії, зокрема такі, які б виходили за межі заявлених позовних вимог або по суті дублювали б рішення, прийняте судом, у зв`язку з невиконанням якого подано відповідну заяву.

За змістом статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про визнати протиправним та скасування наказу Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-о «Про виконання рішення суду» в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби з 03.06.2021.

Окрім того, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну митну службу України вжити заходів щодо усунення порушення прав позивача шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС, з 03.06.2021 у територіальному органі Державної митної служби України, що не перебуває в стані припинення, з урахуванням оцінки, наданої у мотивувальній частині окремої ухвали. Також слід встановити для керівника Державної митної служби України десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для надання відповіді суду щодо її виконання.

З приводу доводів ДМС України про пропуск позивачем строку звернення до суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 13.03.2023 поновлено строк звернення з такої заявою та за змістом ухвали наведено мотиви, виходячи з яких суд дійшов такого висновку.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07.07.2021 у справі № 9901/226/19, відповідно до яких, на стадії виконання судового рішення визначати день відліку строку на подання заяви з підстави, передбаченої частиною першою статті 383 КАС України, потрібно з урахуванням своєрідності відносин, які виникли з приводу протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень на цій стадії, яка зазвичай має (може) проявлятися у формі ухвалення/видання певних протиправних рішень, дій чи бездіяльності. Це стадія, на якій судове рішення, що набуло законної сили і є обов`язковим до виконання, має бути таки виконаним, бо в протилежному випадку не буде досягнуто мети правосуддя. На цій стадії особа-позивач (або стягувач) вправі сподіватися, що відповідач (можливо, не щиро, проти власного бажання та волі), не буде опиратися виконанню судового рішення, а, навпаки, виконає його, тож позивач вправі очікувати, що судове рішення буде обов`язково виконане (реалізоване) і порушені права, які були захищені судом, будуть відновлені.

При цьому, суд не повинен тлумачити положення частини четвертої статті 383 КАС України у такий спосіб, щоб створювати перешкоди для забезпечення виконання рішення суду, і має бути в одній системі координат із принципом обов`язковості судового рішення.

Визначаючись з приводу заяви представника позивача в частині встановлення судового контролю за виконання рішення у справі №120/7078/21-а, суд зазначає таке.

Частинами першою, другою статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що цією ухвалою встановлено для керівника Державної митної служби України десятиденний строк з дня її отримання для надання відповіді суду щодо виконання ухвали, у суду відсутні підстави для застосування одночасно двох видів судового контролю шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України) та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України). Адже про вчинення дій на виконання рішення у справі №120/7078/21-а, суд буде повідомлено на виконання вимог окремої ухвали. Тому, суд не вбачає підстав для зобов`язання ДМС України подати суду звіт про виконання рішення суду, у порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 248, 249, 256, 295, 382, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-о «Про виконання рішення суду» та встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 120/7078/21-а задовольнити часткового.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 08.11.2022 № 1084-о «Про виконання рішення суду» в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпровської митниці Держмитслужби з 03.06.2021.

Зобов`язати Державну митну службу України вжити заходів щодо усунення порушення прав позивача шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді начальника Вінницької митниці ДФС, з 03.06.2021 у територіальному органі Державної митної служби України, що не перебуває в стані припинення, з урахуванням оцінки, наданої у мотивувальній частині окремої ухвали.

Встановити для керівника Державної митної служби України десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для надання відповіді суду щодо її виконання.

У задоволенні решти вимог поданої заяви відмовити.

Копію окремої ухвали направити Державній митній службі України для виконання та сторонам для відома.

Відповідно до ч. 7 ст. 249 КАС України окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст окремої ухвали складено: 28.03.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна