Справа № 300/4546/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4546/22 пров. № А/857/865/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 300/4546/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції ОСОБА_2 ,

час ухвалення рішення 27.12.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача- Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч протягом періоду з 24 лютого 2022 до 17 квітня 2022 року, а також зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч протягом періоду з 24 лютого 2022 до 17 квітня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позов залишено без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до суду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо невиплати йому додаткової грошової винагороди за виконання бойових завдань у розмірі до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційну часу участі у таких діях та заходах у серпні 2022 року він звернувся на гарячу лінію МОУ. Зазначає, що лише після вказаного звернення командуванням військової частини розглянуто таке і 15 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні цього звернення. Таким чином, вважає, що відлік строку звернення до суду почався з 16 серпня 2022 року, а позовна заява зареєстрована судом 07 листопада 2022 року, тобто в межах строку передбаченого ч.2 ст.233 КЗпП України. Крім того, звертає увагу, що при обрахунку строку звернення до суду застосуванню підлягають саме положення ч.2 ст.233 КЗпП України. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду та просить скасувати оскаржувану ухвалу, і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядалася судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Враховуючи, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду апеляційної інстанції подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу - скасувати з таких підстав.

Матеріалами справи стверджується, що 07 листопада 2022 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч протягом періоду з 24 лютого 2022 до 17 квітня 2022 року, а також зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч протягом періоду з 24 лютого 2022 до 17 квітня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Ухвалою Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року залишено позовну заяву без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статтям 123, 161 КАС України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.

21 листопада 2022 року на виконання вимог ухвали суду від позивача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду мотивована введенням на території України воєнного стану та перебуванням позивача на військовій службі.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими ст.262 КАС України, та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо перебування ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на військовій службі у період з 17 квітня 2022 по 07 листопада 2022 року.

14 грудня 2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява від 13 грудня 2022 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій без розгляду, в обґрунтування якої вказано, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, а день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів. Згідно зі змістом позовної заяви довідку №313/УОС/1821д від 28 травня 2022 року позивач отримав у травні, тим самим він став обізнаний про порушення свого права, а саме: не виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. Крім того, ОСОБА_1 отримав відмову у виплаті винагороди 15 серпня 2022 року, що підтверджується власним підписом позивача на відповіді в/ч НОМЕР_1 за № 350/484/1/1510, а до суду з цим позовом звернувся лише 07 листопада 2022 року. Звернув увагу суду на те, що позивач у період з 17 квітня 2022 по 07 листопада 2022 року проходив військову службу виключно у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Таким чином, на думку відповідача, позивачем порушено встановлений законом місячний строк звернення до суду.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 29 листопада 2022 року представником відповідача надано довідку від 13 грудня 2022 року №350/484/1/3-94/2, згідно з якою у період із 17 квітня 2022 по 07 листопада 2022 року старший лейтенант ОСОБА_1 старший технік групи регламенту та ремонту радіоелектронного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 - до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі в стримуванні збройної агресії російської федерації, а також у будь-які інші службові, відрядження не залучався, та в цей період проходив військову службу виключно у військовій частині НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 грудня 2021 року № 273 старший лейтенант ОСОБА_3 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з 26 грудня 2021 року у розпорядження Командувача операцій об`єднаних сил, до виконання завдання з метою виконання службових (бойових) завдань у районах проведення операції об`єднаних сил.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 квітня 2022 року № 98 старший лейтенант ОСОБА_3 20 квітня 2022 року прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з розпорядження Командувача операцій об`єднаних сил.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з цим позовом із пропуском місячного строку звернення до суду, що встановлений ч.5 ст.122 КАС України, наведені причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, тому наявні підстави для задоволення клопотання відповідача та залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 07 листопада 2022 року звернувся в суд з позовом, у якому просив суд зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч протягом періоду з 24 лютого 2022 року до 17 квітня 2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тобто підставою звернення до суду з цим позовом є невиплата позивачу додаткової винагороди, яка, на переконання останнього, підлягала виплаті протягом періоду з 24 лютого 2022 до 17 квітня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.5 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, щодо виплати певних видів сум грошового забезпечення, то, на думку колегії суддів, застосуванню підлягають строки визначені ст.233 КЗпП України.

За змістом ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Умовою прийняття позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення доказів поважності причин його пропуску.

За змістом п.3, 5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ч.1 ст.169 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, відповідно до ч.13, 15 ст.171 КАС України повноваження суду першої інстанції у разі встановлення після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановити ухвалу про залишення заяви без руху та надати строк для усунення її недоліків, і залишення її без розгляду в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Згідно з ч.9 ст.171 КАС України в ухвалі про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, зокрема, зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику (повідомлення) сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року залишено позовну заяву без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статтям 123, 161 КАС України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.

21 листопада 2022 року на виконання вимог ухвали суду від позивача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду мотивована введенням на території України воєнного стану та перебуванням позивача на військовій службі.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими ст.262 КАС України, та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо перебування ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на військовій службі у період з 17 квітня 2022 року по 07 листопада 2022 року.

Також матеріалами справи стверджується, що 14 грудня 2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява від 13 грудня 2022 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, в обґрунтування якої вказано, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, а день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів. Згідно зі змістом позовної заяви довідку №313/УОС/1821д від 28 травня 2022 року позивач отримав в травні, тим самим він став обізнаний про порушення свого права, а саме: не виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. Крім того, ОСОБА_1 отримав відмову у виплаті винагороди 15 серпня 2022 року, що підтверджується власним підписом позивача на відповіді в/ч НОМЕР_1 за № 350/484/1/1510, а до суду з цим позовом звернувся лише 07 листопада 2022 року. Звернув увагу суду на те, що позивач у період з 17 квітня 2022 по 07 листопада 2022 року проходив військову службу виключно у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Таким чином, на думку відповідача, позивачем порушено встановлений законом місячний строк звернення до суду.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 29 листопада 2022 року представником відповідача надано довідку від 13 грудня 2022 року №350/484/1/3-94/2, згідно з якою у період із 17 квітня 2022 по 07 листопада 2022 року старший лейтенант ОСОБА_1 старший технік групи регламенту та ремонту радіоелектронного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 - до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі в стримуванні збройної агресії російської федерації, а також у будь-які інші службові, відрядження не залучався, та в цей період проходив військову службу виключно у військовій частині НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 грудня 2021 року № 273 старший лейтенант ОСОБА_3 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з 26 грудня 2021 року у розпорядження Командувача операцій об`єднаних сил, до виконання завдання з метою виконання службових (бойових) завдань у районах проведення операції об`єднаних сил.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 квітня 2022 року № 98 старший лейтенант ОСОБА_3 20 квітня 2022 року прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження з розпорядження Командувача операцій об`єднаних сил.

Ухвалою Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позову заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч.3,4 ст.123, п.8 ч.1 ст.240 КАС України, з огляду пропуск місячного строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, позовної заяви. Як у випадку невиконання вимог статті 160 КАС України щодо форми та змісту позовної заяви, так і вимог щодо дотримання строку звернення до суду, зокрема, відсутності відповідного клопотання про його поновлення чи визнання вказаних у ньому причин неповажними, - позовна заява залишається без руху.

З аналізу положень ст.123, 171 КАС України вбачається, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.

Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Закріплений у ч.1-3 ст.123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого строку.

До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені в позовній заяві, підстави для поновлення строку.

Аналогічним чином законодавець урегулював і механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

Матеріалами справи стверджується, що клопотання відповідачем про залишення позову без розгляду з підстав пропуску місячного строку, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України, на звернення до суду подано після відкриття провадження та поновлення за клопотанням позивача строку на звернення до суду, однак не з`ясовано думку позивача щодо заявленого відповідачем клопотання та підстав залишення без розгляду.

Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та які були визнані судом неповажними.

Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23 вересня 2020 року) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, необхідно застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі №640/10031/20.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки, виявивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду, не вчинив дій щодо надання позивачу можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку звернення до суду, тобто діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, залишив адміністративний позов без розгляду, чим обмежив право позивача на оскарження дій відповідача щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч протягом періоду з 24 лютого 2022 до 17 квітня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, у спірних правовідносинах суд першої інстанції керувався положеннями ч.5 ст.122 КАС України щодо застосування строків звернення до суду, однак, на думку колегії суду, за встановлених обставин, враховуючи, що предметом позову є питання виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 100 000 тисяч, тому необхідно застосовувати положення ст.233 КЗпП України, з врахуванням положень п.1 Прикінцевих положень КЗпП України. де зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, дійшов передчасного висновку.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду в суд першої інстанції є підставними, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Згідно з ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням наведених вище правових норм та встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 310, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №300/4546/22 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.