Справа № 520/659/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

28.03.2023р. справа №520/659/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління ДПС у Харківській області, Головне управління ДПС у Рівненській області, Державна податкова служба України
провизнання протиправним та скасування рішення, спонукання до реєстрації податкової накладної, -
встановив:

Позивач, ФОП ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, платник, ФОП), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області № 8051258/ від 10.01.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №24 від 28.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) зобов`язання ДПС України (04053, місто Київ, Львівська площа, буд. 8; ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати складену Позивачем податкову накладну №24 від 28.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Аргументуючи вимоги заявник зазначив, що відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Реєстр).

Відповідач - ГУ ДПС у Харківській області правом на подання письмового відзиву не скористався

Відповідач - Державна податкова служба України (далі за текстом - ДПС, Служба) правом на подання письмового відзиву не скористався, проте за його клопотанням до участі у справі у якості відповідача було залучено ГУ ДПС у Рівненській області як суб`єкта, яким було прийнято оскаржуване у межах даної справи рішення.

Відповідач - ГУ ДПС у Рівненській області із поданим позовом не погодився, аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що платник не подав достатніх документів для реєстрації податкових накладних в Реєстрі.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник є резидентом України - юридичною особою приватного права, значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом - , набув правового статусу платника податку на додану вартість.

За викладеним у позові твердженням, 15.12.2022 року між заявником у якості продавця та ТОВ «Люкас Лубрикантс» у якості покупця було укладено договір поставки №15/12-22/01.

28.12.2022 р. за подією відвантаження товару, оформленою видатковою накладною №РН-0000172 від 28.12.2022 року, заявником було складено податку накладну №24 від 28.12.2022р. на поставку на користь ТОВ «Люкас Лубрикантс» моторних олив та антифрізів на суму 947.157,19. грн, (у т.ч. ПДВ - 157.859,53 грн.; далі за текстом - Спірна податкова накладна).

Доказів складання означеної Спірної податкової накладної за подією надходження безготівкових коштів в оплату вартості товару матеріали справи не містять, заявник цими доводами позов не обґрунтовує.

04.01.2023р. означена Спірна податкова накладна була направлена заявником засобами телекомунікаційного зв`язку на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - Реєстр).

Відповідно до складеної ДПС України як адміністратором Реєстру квитанції від 04.01.2023р. ця Спірна податкова накладна була збережена в Реєстрі із одночасним зупиненням реєстрації з причини відповідності п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

У цілях продовження процедури реєстрації заявник надіслав до контролюючого органу письмові пояснення та документи в їх підтвердження.

За викладеним у позові твердженням заявника, 10.01.2023р. контролюючим органом - ГУ ДПС у Харківській області було прийнято рішення від 10.01.2023р. № 8051258/ про відмову у реєстрації Спірної податкової накладної.

Стверджуючи про невідповідність закону рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.01.2023р. № 8051258/, штучне створення перепони у реєстрації Спірної податкової накладної в Реєстрі та про порушення власних прав саме рішенням ГУ ДПС у Харківській області 10.01.2023р. № 8051258/, заявник ініціював даний спір.

Водночас із цим судом достеменно установлено, що 10.01.2023р. ГУ ДПС у Рівненській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації (далі за текстом - Комісія ДПС) було прийнято рішення № 8051258/, яким відмовлено у реєстрації Спірної податкової накладної в Реєстрі.

Як з`ясовано судом, фактичною підставою для вчинення відмови контролюючим органом в особі Комісії Головного управління у згаданому рішенні обрані мотиви ненадання платником копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (без підкреслення жодної групи документів). У графі "Додаткова інформація" зазначено "відсутні первинні документи щодо придбання товарів/послуг, зберігання, складські документи (інвентаризаційні описи), розрахункові документи".

Наполягаючи на протиправності рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної в Реєстрі, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті і перевіряючи відповідність закону оскаржених рішень контролюючого органу, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Правила справляння податку на додану вартість з 01.01.2011р. регламентовані приписами розділу V Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.п. "а" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п.201.10 ст.201 названого кодексу реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014р. із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569).

Зокрема, п.12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до п.п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01.02.2020р. в Україні діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 (далі за текстом - Порядок зупинення №1165).

Відповідно до п.п.3-5 Порядку зупинення №1165 податкова накладна, котра не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.

За правилом п.6 Порядку зупинення №1165 окремою та самостійною підставою для вчинення волевиявлення з приводу зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі є відповідність платника критерію ризиковості.

Пунктом 11 Порядку зупинення №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, причиною зупинення процедури реєстрації податкової накладної в Реєстрі згідно з нормами Порядку зупинення №1165 є або критерій (критерії) ризиковості платника податку, або критерій ризиковості господарської операції, або одночасне поєднання обох згаданих факторів.

У спірних правовідносинах у якості названого критерію контролюючим органом указано п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 одразу з Порядком зупинення №1165 було затверджено і Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом Порядок прийняття рішень №1165).

Згідно з п.4 Порядку прийняття рішень №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.6 Порядку прийняття рішень №1165 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Як передбачено п.7 Порядку прийняття рішень №1165, письмові пояснення та копії документів платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За приписами п.11 Порядку прийняття рішень №1165 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Отже, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Реєстрі приймається Комісією регіонального рівня, тобто дане управлінське волевиявлення формується за безпосередньої участі працівників територіального органу системи ДПС України.

З метою збереження життя та здоров`я працiвникiв Державної податкової служби України та її територіальних органiв наказом Державної податкової служби України вiд 24.02.2022р. №243-о «Про встановлення простою у роботi Державної податкової служби України та її територiальних органах» було встановлено простiй у роботi Державної податкової служби України та її територiальних органів.

У подальшому, відповідно до наказу ДПС України від 28.03.2022р. №173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» із змінами згідно з наказом ДПС України від 09.06.2022р. №311 функції територіальних органів, в яких запроваджено простій, було передано у відання територіальних органів, в яких простою немає, і зокрема, повноваження у сфері реєстрації податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області були закріплені за ГУ ДПС у Полтавській області, а потім і за ГУ ДПС у Рівненській області.

Відтак, з 24.02.2022р. обраний заявником за основною вимогою позову відповідач - ГУ ДПС у Харківській області об`єктивно не мав фізичної змоги вчинити управлінське волевиявлення з приводу відмови у реєстрації в Реєстрі Спірної податкової накладної.

Звідси беззаперечно слідує, що оскарженого заявником рішення ГУ ДПС у Харківській області від 10.01.2023р. № 8051258/ взагалі не існує як речі матеріального світу - правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що відповідно до п.п. "а" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Судом достеменно установлено, що у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення контролюючого органу з приводу відмови у реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних було письмово оформлено рішенням ГУ ДПС у Рівненській області в особі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.01.2023р. № 8051258/.

Існування рішення ГУ ДПС у Харківській області з цього ж самого питання від від 10.01.2023р. № 8051258/, про скасування якого звернувся до суду позивач, судовим розглядом не виявлено.

Отже, підсумково суд доходить до висновку, що оскарженого заявником рішення суб`єкта владних повноважень не існує в дійсності як речі матеріального світу - правового акту індивідуальної дії.

У контексті ч.1 ст.2 КАС України відсутність реально існуючого у якості речі матеріального світу правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень виключає задоволення позову як за основною вимогою позову, так і за похідною вимогою позову, оскільки свідчить про відсутність об`єкту судового захисту - порушеного права приватної особи.

Утім, у ході розгляду справи судом було виявлено реально існуюче рішення суб`єкта владних повноважень, котре є перешкодою для реєстрації Спірної податкової накладної в Реєстрі.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що реально прийняте рішення контролюючого органу не відповідає вимогам умотивованості, адже містить лише загальне твердження про ненадання платником первинних документів, без детальної конкретизації документів, які не надано, хоча у дійсності копії таких документів були передані платником до контролюючого органу і реальність відомостей цих документів, а також правильність їх складання не була поставлена контролюючим органом під сумнів та більше того - не була спростована.

Суд зауважує, що з огляду на приписи ст.ст.185, 187 Податкового кодексу України об`єктивними ознаками неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку можуть бути визнані обґрунтовані сумніви (розумні припущення тощо) контролюючого органу в наявності у спірних правовідносинах об`єкта оподаткування податком на додану вартість, тобто реальний ризик виписування особою податкової накладної за відсутності визначеної кодексом першої події.

При цьому, рівень означеного сумніву суб`єкта владних повноважень повинен виключати ймовірність вчинення управлінської помилки, позаяк у майбутньому реєстрація Спірної накладної в Реєстрі об`єктивно унеможливлена відсутністю будь-якої з першої із подій, котрі мали місце у минулому.

У спірних правовідносинах факт обґрунтованості такого сумніву не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, що враховується судом як самостійна та цілком достатня підстава для скасування спірних рішень контролюючого органу.

Тому суд повторно наголошує, що реально існуюче рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації спірної податкової накладної не задовольняє вимозі юридичної визначеності як невід`ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу юридичної визначеності, позаяк не конкретизує з достатньою чіткістю та поза розумним сумнівом суті та змісту претензій владного суб`єкта до платника податків.

За відсутності у розпорядженні контролюючого органу на момент видання оскарженого рішення доказів відсутності об`єкта справляння ПДВ, а також доказів відсутності першої події виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, рівно як і доказів наміру платника на безпідставне одержання податкової вигоди у будь-якій формі та ураховуючи неподання таких доказів до матеріалів справи, рішення контролюючого органу - слід визнати таким, що суперечить ч.2 ст.2 КАС України і підлягає скасуванню.

Системно проаналізувавши положення ч.1 ст.2 КАС України та ст.ст. 185, 187, 200, 201 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах об`єктом судового захисту є не суб`єктивне право платника податків (оскільки має місце імперативно встановлений обов`язок здійснити реєстрацію податкової накладної), а саме інтерес платника на усунення створеної контролюючим органом перешкоди у виконанні обов`язку з реєстрації податкової накладної.

У ході розгляду справи контролюючий орган не подав до суду жодних доказів існування об`єктивних перешкод у примусовій реєстрації Спірної податкової накладної за рішенням суду, як-то: відсутність об`єкту справляння податку на додану вартість; вчинення платником протиправних діянь, зміст яких охоплюється приписами ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст.207 та 208 Господарського кодексу України; недостатність залишку коштів на рахунку платника в СЕА ПДВ.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при винесенні реально існуючого рішення не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України.

Факт створення додаткової та необґрунтованої перешкоди у виконанні обов`язку особи у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом.

Припинення дії створеної реально існуючим оскарженим рішенням перешкоди в реєстрації накладної в Реєстрі зумовлює потребу в обтяженні ДПС України продовжити процедуру реєстрації.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що ГУ ДПС у Харківській області не було учасником спірних відносин, а тому прав та інтересів заявника не порушувало, а ГУ ДПС у Рівненській області при винесенні реально існуючого (але не оскарженого заявником) рішення не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України.

Проте, заявник до ГУ ДПС у Рівненській області жодних вимог не висував.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, у достатньому обсязі виклав власні судження з приводу тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

З цих міркувань суд вважає, що вимога про скасування неіснуючого рішення суб`єкта владних повноважень задоволенню не підлягає, але виявлена судовим розглядом помилковість мотивів владного волевиявлення контролюючого органу з приводу відмови у реєстрації спірної податкової накладної спонукає до застосування положень ч.2 ст.9 КАС України, виходу за межі позову, скасування реально існуючого рішення владного суб`єкта владних повноважень, обтяження компетентного адміністративного органу (у зв`язку із скасуванням іншого рішення суб`єкта владних повноважень, котре не було предметом позову) обов`язком продовжити процедуру реєстрації спірної податкової накладної.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір і оскільки судом прийнято рішення про відмову у позові за основною вимогою, то тягар несення витрат слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Вийти за межі позову.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 10.01.2023р. № 8051258/.

Зобов`язати Державну податкову службу України (ідентифікаційний код - 43005393; місцезнаходження - 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1 ) податкової накладної № 24 від 28.12.2022 датою подання - 04.01.2023 р.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко