Справа № 694/1416/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 694/1416/22 Суддя (судді) першої інстанції: Сакун Д.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року (повний текст складено 08 листопада 2022 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до ГУ НП в Черкаській області, Звенигородського РВ поліції ГУ НП в Черкаській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії БАВ №359335 від 29.07.2022, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ НП в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось із дотриманням вимог законодавства, оскільки він керував автомобілем не маючи при собі та не пред`явивши посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування. Апелянт стверджує, що на наявному в матеріалах справи відеозапису зафіксовано, що о 00:10 год поліцейський запропонував позивачу надати відповідні документи, однак він таких документів не надав.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції просили надати їм відповідні документи.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю і те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29.07.2022 інспектором сектору реагування патрульної поліції Звенигородського РВП старшим сержантом Лагодою С.В. винесено постанову серії БАВ №359335 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивач 28.07.2022 о 23:34 год. в м.Звенигородка по вул. Чорновола керував автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України і своїми діями скоїв адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, внаслідок чого до позивача застосовано адміністративне стягнення у формі штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с.7).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що співробітники поліції не зверталися до позивача з вимогою пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і в ході судового розгляду справи не доведено наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Законом України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993, Законом України «Про національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 .

Статтею 14 Закону № 3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пп.2.4.«а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст.16 наведеного Закону встановлено, що водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов`язок мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс та пред`являти їх для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із закріпленого в ч.4 ст.129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.73 КАС України).

Згідно зі ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, тобто які є недопустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що умовою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є встановлення факту керування нею транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування, або не пред`явлення таких документів для перевірки на вимогу поліцейського.

Разом з тим, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що співробітниками поліції не встановлювалась обставина наявності у позивача при собі під час керування транспортним засобом посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування. Також співробітники поліції не вимагали у позивача пред`явити відповідні документи для перевірки.

Суд звертає увагу, що наявний в матеріалах справи відеозапис (а.с.19) має хронометраж 30 хвилин та охоплює події за період з 23:34:02 по 00:04:02, а тому твердження апелянта про те, що о 00:10 поліцейський запропонував позивачу надати документи, а останній відмовився їх пред`являти не підтверджено матеріалами справи (в тому числі наданим до суду відеозаписом).

Крім того, з оскаржуваної постанови про притягнення позивача до відповідальності (а.с.7) вбачається, що керування позивачем транспортним засобом Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 мало місце 28.07.2022 о 23:34 год, в той час, як за твердженням апелянта, питання про наявність посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу було поставлено позивачу 29.07.2022 о 00:10, коли позивач вже перебував у медичному закладі, до якого був доставлений співробітниками поліції для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, перевірка наявності у водія документів, визначених у п.2.1 ПДР України має бути здійснена при керуванні (зупинці) транспортним засобом, а тому перевірка таких документів та їх не пред`явлення після доставки особи до медичного закладу не охоплюється диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, з наявних матеріалів не вбачається, яким чином поліцейським було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки з наданого відеозапису вбачається, що відповідні обставини поліцейськими не встановлювались.

Жодних інших доказів на підтвердження факту скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, отже відповідачами не виконано визначеного ст.77 КАС України обов`язку по доведенню законності та правомірності рішень суб`єкта владних повноважень.

В силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, з огляду на відсутність будь-яких доказів наявності складу адміністративного правопорушення, внаслідок чого спірна постанова про притягнення позивача до відповідальності не може вважатись законною та обґрунтовано, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування спірної постанови із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Текст постанови виготовлено 29 березня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма