Справа № 620/7187/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Клопот С.Л. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Справа № 620/7187/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл»

до Головного управління Державної податкової служби

в Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №№ 8627/25010705, 8628/25010705, 8629/25010705 від 03.12.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «ЛПГ Рітейл» стверджувало про неправомірність винесення оскаржуваних ним податкових повідомлень-рішень та про незаконність перевірки, за результатами якої вони прийняті.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що Позивач допустив податкове правопорушення, за яке п. 117.3 ст. 117 ПК України передбачено відповідальність, оскільки не виконав вимоги підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України та діяв без належної обачності, розпочавши діяльність з продажу пального, не пересвідчившись у наявності в нього відповідного статусу та дати, з якої він набув такого статусу.

При цьому суд зазначив, що подання суб`єктом господарювання заяви про реєстрацію платником акцизного податку не звільняє його від обов`язку пересвідчитися у позитивному результаті розгляду відповідної заяви, оскільки можливість початку здійснення реалізації пального обумовлена саме фактом реєстрації платником акцизного податку.

Водночас суд дійшов висновку щодо правомірності проведення Відповідачем перевірки, на підставі результатів якої винесено спірні ППР.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову повністю, стверджуючи про незаконність перевірки, за результатами якої Відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

При цьому Апелянт вважає, що в наказі, на підставі якого була проведена відповідна перевірка, не зазначено підставу його винесення та відповідних норм законодавства.

В обґрунтування своєї правової позиції Апелянт посилається на практику Верховного Суду у справах № 826/17123/18, № 520/8836/18, № 120/5728/20-а.

Апелянт стверджує про протиправність відповідної перевірки та відсутність у Відповідача правових підстав для винесення оскаржуваних ним податкових повідомлень-рішень.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 витребувано додаткові докази у справі.

7. 10.03.2023 від Відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові докази.

8. 28.03.2023 о 12:10 год. у судове засідання учасники справи не з`явилися та причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим відповідно до ст. 311 КАС України апеляційним судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про перехід до розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» () (далі - ТОВ «ЛПГ Рітейл») зареєстровано як юридична особа, яка здійснює господарську діяльність за основним видом роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30) та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Чернігівській області.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області на підставі наказу від 04.11.2021 № 1917-п проведено фактичну перевірку АГЗП ТОВ «ЛПГ Рітейл», що знаходиться за адресою: м. Новгород-Сіверський, вул.Чкалова,9.

У ході проведення фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

- відсутність обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі в період з 15.08.2020 по 25.08.2020, чим порушено вимоги пп. 230.1.2 ст.230 ПКУ, а саме: на акцизному складі уніфікований номер 1004348 в період з 15.08.2020 по 25.08.2020 здійснювалась реалізація газу скрапленого з одного резервуару наземного, введеного в експлуатацію, відпуск пального здійснювався через 1 (один) витратомір лічильник. Дане порушення підтверджується даними інформаційних систем контролюючого органу, наприклад, 17.08.2020 о 08 год. 21 хв. фіскальний, чек № 37919 продано 20,68 л газу скрапленого по ціні 11,90 грн на суму 246,09 грн;

- 17.08.2020 о 10 год. 57 хв. реалізовано 23,71 л газу крапленого по ціні 11,90 грн на суму 282,14 грн. Порушення вчинено повторно протягом року на тому самому акцизному складі (перше порушення зафіксовано актом перевірки від 14.08.2020 № 167/32/39793006);

- не забезпечено щоденне подання даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за добу за 4 дні, чим порушено вимоги пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 Кодексу, а саме: на акцизному складі уніфікований номер 1004348 не подано (несвоєчасно подано) довідки за добу за 4 дні (за 31.12.2020 (термін подання 01.01.2021, фактично подано 04.01.2021), 01.01.2021 (термін подання 02.01.2021р., фактично подано 04.01.2021), 02.01.2021 (термін подання 03.01.2021, фактично подано 04.01.2021), 28.02.2021 (термін подання 01.03.2021, фактично подано 02.03.2021));

- проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, чим порушено вимоги п. 11 ст.3 Закон № 265, а саме: через РРО з фіскальним номером реалізовано 02.04.2020 о 08 год. 18 хв. (чек № 35211) 26,54 л тазу скрапленого на суму 299,90 грн, при цьому у назві товару відсутній код УКТ ЗЕД, що підтверджується даними інформаційних систем контролюючого органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 03.12.2021:

- № 8628/25010705, яким до ТОВ «ЛПГ РІТЕЙЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 5 100,00 грн (300 х 17,00 грн) за проведення розрахункових операцій без застосування режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку їх кількості;

- № 8629/25010705, яким до ТОВ «ЛПГ РІТЕИЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції У розмірі 4 000,00 грн (4 х 1 000,00 грн) за не забезпечення з вини розпорядника акцизного складу щоденного подання (несвоєчасне подання)- даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за 4 доби;

- № 8627/25010705, яким до ТОВ «ЛПГ РІТЕИЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 100 000 грн (2 х 50 000,00 грн) за не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі 1 рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі та 1 витратоміра- лічильника, вчинене повторно протягом року на тому самому акцизному складі.

10. Позивач, вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (далі - Закон № 851-IV), Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 (далі - Порядок № 557).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо процедури проведення перевірки.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення фактичних перевірок встановлений нормами статей 75 та 80 ПК України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 цієї статті ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Статтею 61 ПК України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення.

Згідно із пунктом 61.2 статті 61 ПК України, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК України, передбачений термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Як передбачено пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Щодо правопорушення.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначено Законом № 265/95-ВР.

Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

У п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Згідно з пп. 20.1.9. п. 20 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно- матеріальних цінностей, готівки,

Відповідно до пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Статтею 11 Закону № 851-IV передбачено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Відповідно до абзацу шостого пункту 2 Порядку № 557 друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Пунктом 128.3 прим. 1 ст. 128 прим. 1 ПК України передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1 000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Відповідно до пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00,2711 12 91 00,2711 12 93 00,2711 12 94 00,2711 12 97 00,2711 13 10 00,2711 13 30 00,2711 13 91 00, 2711 13 97 00,2711 14 00 00,2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі- рівнемір- лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей ПК України акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри- лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів- лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 12 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України встановлено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог ПК України зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до п. 128.1 ст. 128 ПК України визначено, що не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник / витратомір-лічильник спирту етилового.

Так, Закон України № 391-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку», яким було установлено відповідний обов`язок позивача, як розпорядника акцизного складу прийнятий 18 грудня 2019 року та набрав чинності 29 грудня 2019 року.

Між тим, Закон у попередній редакції, тобто до внесення до нього змін Законом № 391-IX від 18.12.2019, вимагав установлення таких приладів ще до 01.01.2020.

У подальшому з 01.04.2020 штрафи за вказані вище порушення застосовується до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 01 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 ПК України).

Згідно з п. 109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством було регламентовано обов`язок розпорядників акцизних складів обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром - паливом витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

Разом з тим, з 01.04.2020 за невиконання такого обов`язку передбачена відповідальність у вигляді штрафу.

13. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач лише 13.04.2020 уклав договір поставки вимірювальної техніки з ТОВ «Науково-вробнича компанія «Інтергаз», тобто розпочав вчиняти дії на виконання вимог Податкового кодексу України щодо розпорядників акцизного складу лише після введення в дію відповідальності стосовно нього.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано Апелянтом, ТОВ «ЛТГ Рітейл» здійснювало у період з 15.08.2020 по 25.08.2020 реалізацію газу скрапленого з одного резервуару наземного, введеного в експлуатацію, відпуск пального здійснювався через 1 (один) витратомір лічильник за відсутності обладнання та/або реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Крім того ТОВ «ЛТГ Рітейл» 17.08.2020 о 10 год. 57 хв. здійснило реалізацію 23,71 л газу крапленого по ціні 11,90 грн на суму 282,14 грн.

При цьому таке порушення вчинено Позивачем повторно протягом року на тому самому акцизному складі (перше порушення зафіксовано актом перевірки від 14.08.2020 № 167/32/39793006).

Також Позивачем не забезпечено щоденне подання даних про фактичні залишки пального та про обсяг пального за добу за 4 дні, чим порушено вимоги пп. 230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України, а саме, як вбачається з матеріалів перевірки та не спростовано Апелянтом, на акцизному складі уніфікований номер 1004348 несвоєчасно подано довідки за добу за 4 дні (за 31.12.2020 (термін подання 01.01.2021, фактично подано 04.01.2021), 01.01.2021 (термін подання 02.01.2021р., фактично подано 04.01.2021), 02.01.2021 (термін подання 03.01.2021, фактично подано 04.01.2021), 28.02.2021 (термін подання 01.03.2021, фактично подано 02.03.2021)).

Окрім наведеного Позивачем також здійснено проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, чим порушено вимоги п. 11 ст.3 Закон № 265, а саме: через РРО з фіскальним номером реалізовано 02.04.2020 о 08 год. 18 хв. (чек № 35211) 26,54 л тазу скрапленого на суму 299,90 грн, при цьому у назві товару відсутній код УКТ ЗЕД, що підтверджується даними інформаційних систем контролюючого органу.

Зворотного Апелянтом не доведено.

14. З огляду на викладене та обставини цієї справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Позивач допустив правопорушення, за які його притягнуто до відповідальності спірними податковими повідомленнями-рішеннями №№ 8627/25010705, 8628/25010705, 8629/25010705 від 03.12.2021.

15. Доводи Апелянта про те, що в наказі, на підставі якого була проведена відповідна перевірка, не зазначено підставу його винесення та відповідних норм законодавства, судова колегія відхиляє як безпідставні, оскільки в наказі про проведення відповідної фактичної перевірки Позивача від 04.11.2021 № 1917-п чітко вказано відповідні законодавчі норми, на підставі яких вона призначена та, як вбачається з матеріалів справи такий наказ був прийнятий у зв`язку з надходженням інформації, викладеної у листі ДПС України від 16.08.2021 № 18715/7/99-00-07-05-03-07 /т.1 а.с.32/, що відповідає вимогам пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Посилання Апелянта на практику Верховного Суду у справах № 826/17123/18, № 520/8836/18, № 120/5728/20-а колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що судові рішення у вказаних справах ухвалені за інших обставин справи.

16. Враховуючи ці та інші доводи Апелянта, судова колегія вважає безпідставними його твердження щодо незаконності перевірки, за результатами якої Відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

17. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

18. Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

19. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

20. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

21. Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року - без змін.

22. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПГ Рітейл» - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 28 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова