Справа № 120/10162/22
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 р. Справа № 120/10162/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в місті Вінниці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач 1) та Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем за наслідками здійснення господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю "Вівад 09" (далі ТОВ "Вівад 09"), Товариством з обмеженою відповідальністю "Нейчерал Мінералз" (далі ТОВ "Нейчерал Мінералз"), Товариством з обмеженою відповідальністю "Транссервіс Логістік" (далі ТОВ "Транссервіс Логістік"), Товариством з обмеженою відповідальністю "Норберт Дніпро" (далі ТОВ "Норберт Дніпро") та Товариством з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд" (далі ТОВ "МВ-Трансбуд") були складені податкові накладні № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022, які в подальшому направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН). Згідно з отриманими квитанціями документи було доставлено та прийнято, однак реєстрацію податкових накладних - зупинено. Причиною зупинення реєстрації накладних у всіх випадках зазначено їх відповідність вимогам пункту 1 "Критеріїв ризиковості здійснення операції". Як зазначає позивач, нею на виконання вказівок контролюючого органу надано письмові пояснення та копії всіх наявних документів для підтвердження реальності здійснення господарських операцій з контрагентами, у зв`язку з чим були складені відповідні податкові накладні. Проте, рішеннями відповідача 1 № 7184554/, №7184552/, №7184553/, №7184555/ та №7184556/ від 10.08.2022 відмовлено у реєстрації податкових накладних № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022 з причин ненадання усіх необхідних документів. Не погодившись з такими рішеннями, позивач звернулась зі скаргами до відповідача 2, однак її скарги за наслідками процедури адміністративного оскарження були залишені без задоволення. Позивач вважає оскаржувані рішення відповідача 1 протиправними, позаяк складені нею податкові накладні в повній мірі відповідають всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, а проведені господарські операції підтверджуються всіма наявними доказами, які надавалися контролюючому органу. Наведені обставини спонукали позивача звернутися до суду за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Ухвалою від 09.12.2022 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Крім того, сторонам встановлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

21.12.2022 на адресу суду надійшли відзиви на позовну заяву від ГУ ДПС у Вінницькій області та ДПС України, в яких відповідачі просять у задоволенні вимог позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень представник ГУ ДПС у Вінницькій області зіслався зокрема на те, що після зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право подати контролюючому органу копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Так, на виконання вимог п.п. 201.16 ст. 201 ПК України та пропозиції, викладених у квитанціях, позивач разом із повідомленнями про подання пояснень надав також ряд підтверджуючих документів. Однак, відповідач 1 вказує, що платник не надав усі документи щодо підтвердження здійснення господарських операцій, а саме товарно-транспортні накладні, які засвідчують факт перевезення, та документально не підтверджено наявність власних або орендованих транспортних засобів (в формі 20-ОПП зазначено, що деякі транспортні засоби використовуються на праві довгострокового користування або оренди, однак немає договору користування Т3).

Відповідач 1 вказує, що документи, які надані до суду при прийнятті рішення орган ДПС не мав змоги дослідити та зазначає, що відповідач приймав рішення за одних обставин та відсутністю документів, а позивач просить суд скасувати вказане рішення, обґрунтовуючи іншими обставинами та документами.

Таким чином відповідач 1 вважає, що скільки позивач не надав необхідних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, то оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є правомірними.

Представник ДПС України в обґрунтування свого відзиву зазначив, що на момент прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних позивач не виконав усіх умов, визначених законом, не надав необхідних документів на підтвердження господарських операцій, а тому такі документи орган ДПС не мав змоги дослідити. З-поміж іншого наголосив, що зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу. На думку відповідача 2, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) починаючи з 05.01.2017 зареєстрована як фізична особа-підприємец, основний вид господарської діяльності якої згідно з КВЕД: 49.41 "вантажний автомобільний транспорт". Також позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області та є платником податку на додану вартість.

Щодо обставин складання податкової накладної № 549 від 10.05.2022 за наслідками господарської операції ФОП ОСОБА_1 з контрагентом ТОВ "Транссервіс Логістік ".

Так, 09.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТОВ "Транссервіс Логістік" (Експедитор - замовник) укладено договір - заявку №1544766 на надання транспортно-експедиційних послуг (далі - Договір). Відповідно до якого перевізник приймає на себе зобов`язання експедитора перевезти вантаж на автомобілі, а експедитор сплачує ці послуги перевізнику, виконані в повному обсязі.

В подальшому, між сторонами був підписаний акт надання послуг №О-055 від 10.05.2022, як результат надання транспортних послуг по перевезенню вантажу відповідно до договору - заявки №1544766 від 09.05.2022 на загальну суму 25500 грн. (ПДВ 4250 грн.).

Послуги по перевезенню вантажу було оплачено ТОВ "Транссервіс Логістік" згідно розрахунку на оплату ФОП ОСОБА_1 за надання транспортних послуг за ціною 25 500 грн. в т.ч. з ПДВ., що підтверджується платіжним дорученням №59,36807 від 10.05.2022.

За результатом надання послуг та на виконання вимог ст. 201 ПК України позивач сформувала податкову накладну № 549 від 10.05.2022 на суму 21250 грн., в т.ч. ПДВ 4250 грн. та за допомогою програми електронного документообігу направила її до контролюючого органу для реєстрації в ЄРПН.

Щодо обставин складання податкової накладної № 546 від 06.05.2022 за наслідками господарської операції ФОП ОСОБА_1 з контрагентом ТОВ "Норберт Дніпро".

04.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ТОВ "Норберт Дніпро". (Експедитор) укладено договір - заявка №1008 на надання транспортно-експедиційних послуг (далі - Договір). Відповідно до якого виконавець надає експедитору послуги перевезення вантажу. Вартість перевезення складає 39 000 грн. з ПДВ в день вивантаження. За умовами розрахунків експедитор здійснює оплату послуг виконавця за рахунок коштів замовника шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок виконавця протягом двох банківських днів після вивантаження авто.

За наслідком виконання умов договору №1008 сторонами підписано акт надання послуг № Д-020 від 06.05.2022 на суму 39000 грн. в т.ч ПДВ - 6500 грн.

Послуги по перевезенню вантажу було оплачено ТОВ "Норберт Дніпро" на підставі виставленого рахунку № Д-020 від 06.05.2022 на суму 39000 грн. в т.ч ПДВ - 6500 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2332 від 09.05.2022

За результатом надання послуг та на виконання вимог ст. 201 ПК України позивач сформувала податкову накладну № 546 від 06.05.2022 на суму 39000 грн., в т.ч. ПДВ 6500 грн. та за допомогою програми електронного документообігу направила її до контролюючого органу для реєстрації в ЄРПН.

Щодо обставин складання податкової накладної № 552 від 13.05.2022 за наслідками господарської операції ФОП ОСОБА_1 з контрагентом ТОВ "Нейчерал Мінералз".

12.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТОВ "Нейчерал Мінералз". (Замовник) укладено договір - заявка №12-05-22 на перевезення вантажу (далі - Договір), відповідно до якого замовник доручає, а перевізник зобов`язується здійснювати перевезення вантажу.

Надалі сторонами підписано акт надання послуг № О-056 від 13.05.2022 на суму 25960 грн. в т.ч ПДВ - 4 326,67 грн. за наслідком виконання умов договору № 12-05-22 від 12.05.2022.

Послуги по перевезенню вантажу було оплачено ТОВ "Нейчерал Мінералз " на підставі виставленого рахунку № О-056 від 13.05.2022 на суму 25960 грн., в т.ч ПДВ 4326,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24 від 13.05.2022.

За результатом надання послуг та на виконання вимог ст. 201 ПК України позивач сформувала податкову накладну № 552 від 13.05.2022 на загальну суму 25960 грн., в т.ч. ПДВ 4326,67 грн. та за допомогою програми електронного документообігу направила її до контролюючого органу для реєстрації в ЄРПН.

Щодо обставин складання податкової накладної № 555 від 17.05.2022 за наслідками господарської операції ФОП ОСОБА_1 з контрагентом ТОВ "МВ-Трансбуд".

21.03.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ТОВ "МВ-Трансбуд". ("Замовник") укладено договір №М1/21/03/22 про надання транспортно-експедиційних послуг. Відповідно до якого замовник доручає та оплачує, а виконавець бере на себе зобов`язання здійснити власним або найманим автомобільним транспортом перевезення вантажів по Україні та міжнародні перевезення. Вартість договору визначається по сумі виставлених рахунків.

В подальшому 16.05.2022 між сторонами укладено заявку №2 на перевезення вантажу згідно договору №М1/21/03/22. Вартість перевезення складає 1250 грн. за тону з ПДВ та підписано акт надання послуг № О-056 від 17.05.2022 на суму 30725 грн. в т.ч ПДВ - 5120,83 грн. за наслідком виконання умов договору №М1/21/03/22 від 21.03.2022.

Послуги по перевезенню вантажу було частково оплачено ТОВ "МВ-Трансбуд" на підставі виставленого рахунку № О-056 від 17.05.2022, що підтверджується копіями платіжних доручень № 772 від 23.05.2022 та № 514 від 01.06.2022.

За результатом надання послуг та на виконання вимог ст. 201 ПК України позивач сформувала податкову накладну № 555 від 17.05.2022 на суму 10918,10 грн., в т.ч. ПДВ 1819,68 грн. та за допомогою програми електронного документообігу направила її до контролюючого органу для реєстрації в ЄРПН.

Щодо обставин складання податкової накладної № 558 від 19.05.2022 за наслідками господарської операції ФОП ОСОБА_1 з контрагентом ТОВ "Вівад 09".

17.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Вівад 09" укладено договір - заявка №1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до даного договору ставка за 1 автомобіль складає 18500 в т.ч. ПДВ.

В подальшому, між сторонами був підписаний акт надання послуг №К-021 від 19.05.2022, як результат надання транспортних послуг по перевезенню вантажу відповідно до договору - заявки №1 від 17.05.2022.

Послуги по перевезенню вантажу було оплачено ТОВ "Вівад 09" згідно розрахунку на оплату ФОП ОСОБА_1 за надання транспортних послуг на суму 18500 грн. в т.ч ПДВ - 3083,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 193175 від 29.05.2022.

За результатом надання послуг та на виконання вимог ст. 201 ПК України позивач сформувала податкову накладну № 558 від 19.05.2022 на загальну суму 18500 грн. в т.ч ПДВ - 3083,33 грн. та за допомогою програми електронного документообігу направила її до контролюючого органу для реєстрації в ЄРПН.

Відтак, судом встановлено, що за результатами вказаних господарських операцій із контрагентами, позивачем були сформовані податкові накладні № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022 та направлені до контролюючого органу для реєстрації в ЄРПН.

При цьому, кожною із п`яти сформованих контролюючим органом квитанцій від 28.06.2022 позивача повідомлено, що документи прийнято, однак відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних в ЄРПН зупинена. У квитанціях у всіх п`яти випадках підставою для зупинення реєстрації ПН зазначено те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послугу 49.41. відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачанню, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Водночас позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З метою підтвердження реальності здійснення операцій за вказаними податковими накладними та на виконання вказівок контролюючого органу позивач за допомогою програми електронного документообігу надіслав на адресу відповідача за місцем своєї реєстрації повідомлення № 11 від 06.08.2022, № 10 від 06.08.2022, №13 від 09.08.2022, №9 від 06.08.2022, №8 від 05.08.2022 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Дані обставини відповідачем 1 не заперечуються та в повній мірі описані ним у своєму відзиві на позовну заяву.

Проте, за наслідками розгляду таких документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято рішення № 7184554/ від 10.08.2022, №7184552/ від 10.08.2022, №7184553/ від 10.08.2022, №7184555/ від 10.08.2022 та №7184556/ від 10.08.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №558 від 19.05.2022, №555 від 17.05.2022 в ЄРПН відповідно.

Підставою відмови в реєстрації в усіх випадках вказано про ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. При цьому в графі Додаткова інформація зазначено, що платником не надано копії підтверджувальних документів, а саме товарно - транспортні накладні, які засвідчують факт перевезення, документально не підтверджено наявність власних або орендованих транспортних засобів.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач 16.08.2022, 17.08.2022 та 18.08.2022 подала скарги на такі рішення до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних центрального рівня ДПС України, яка своїми рішеннями №38569//2 від 06.09.2022, №37610//2 від 05.09.2022, №37601//2 від 05.09.2022, №38577//2 від 06.09.2022, №38572//2 від 06.09.2022 скарги позивача залишила без задоволення, а оскаржувані рішення комісії регіонального рівні - без змін.

Отже, незгода позивача із рішеннями контролюючого органу № 7184554/, №7184552/, №7184553/, №7184555/ та №7184556/ від 10.08.2022 про відмову у реєстрації податкових накладних спонукала її звернутися до суду із цим адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України ) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з п. п. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є у тому числі, операції із постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг за правилом п. 188.1 ст. 188 ПК України визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

За змістом п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

На виконання положень ПК України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку № 1165 визначено, зокрема, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної / розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

В пункті 3 Порядку № 1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.

Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного Порядку у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Із процитованих норм випливає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливо зупинення їх реєстрації.

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації направлених позивачем податкових накладних № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022 слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 1 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій".

Так, пунктом 1 Додатку 3 до Порядку № 1165 в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до ознак ризиковості здійснення операцій віднесено наступні: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Тобто, змістовний аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, що вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Однак, в квитанціях від 28.06.2022 про зупинення реєстрації податкових накладних не міститься належного обґрунтування про те, за якою саме підставою із указаного в п. 1 Критеріїв господарську операцію позивача віднесено до ризикових.

Дійсно, у всіх квитанціях зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються).

Втім, такі висновки контролюючого органу не є переконливими, позаяк одним із видів діяльності позивача, що відображено в відомостях Єдиного державного реєстру, є "вантажний автомобільний транспорт" - 49.41, який включає в себе усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом.

Більше того, суд враховує те, що згідно з п. 12 Порядку № 1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою. Тобто, подання таблиці даних є правом, а не обов`язком платника. В даному випадку таблиця даних це інформація про специфіку діяльності платника ПДВ, подання якої є правом незалежно від факту зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, а тому така таблиця може бути подана без наявності факту зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Тобто, за існуючих обставин не має жодних підстав для сумнівів у тому, що позивач має право здійснювати такий вид діяльності як надання послуг з вантажного перевезення 49.41.

Окрім того, суд враховує також і те, що як свідчать матеріали справи, позивач 12.07.2022 подала до відповідача таблицю даних платника податку на додану вартість та яка відповідно до рішення контролюючого органу про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №7034795/ від 12.07.2022 була ним прийнята.

Виходячи із положень Порядку № 1165, метою зупинення реєстрації податкових накладних є перевірка ознак наявності ризиків можливого порушення платником норм податкового законодавства, що може бути спростовано шляхом надання додаткових пояснень та/або доказів.

Суд зазначає, що отримані позивачем квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022 містять загальну фразу про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. При цьому, пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку (тобто не наведено переліку документів, які необхідні для розгляду питання щодо реєстрації податкової накладної) та без вказівки на норму права, котра такий містить.

У частині зазначення критерію ризиковості контролюючий орган зіслався лише на номер пункту та чітко не конкретизував, про який саме ризик платника податку йдеться.

Отже, наведені вказані недоліки квитанцій, окрім того що характеризують рішення як необґрунтовані, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих, на думку контролюючого органу, ризиків.

Разом з тим, на переконання суду, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Відтак невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд також і у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520 в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 (в редакції, станом на дату прийняття оскаржуваних рішень) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 (в редакції, станом на дату прийняття оскаржуваних рішень) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено, що з метою реєстрації податкових накладних № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022 у ЄРПН позивач надіслала контролюючому органу відповідні пояснення від 05.08.2022, 06.08.2022 та 09.08.2022, а також всі наявні у неї первинні документи, що стосуються здійснення господарських операцій зі своїм контрагентами, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації була відсутня жодна інформація про те, які саме пояснення та/або документи потрібно подати для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Разом із тим, оспорюваними рішеннями контролюючого органу було відмовлено у реєстрації податкових накладних із підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. При цьому в графі Додаткова інформація зазначено, що платником не надано копії підтверджувальних документів, а саме товарно - транспортні накладні, які засвідчують факт перевезення, документально не підтверджено наявність власних або орендованих транспортних засобів.

Проте, на переконання суду, такі висновки контролюючого органу є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані як товарно - транспортні накладні №582 від 09.05.2022, №р670 від 04.05.2022, №Р54 від 12.05.2022, №1189645 від 16.05.2022, №Р708 від 18.05.2022 з яких вбачається факт перевезення вантажів, так і договір оренди транспортного засобу від 02.01.2022 №02/01-2022 укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , акт приймання передачі транспортних засобів від 03.01.2022, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів належних позивачу, копії трудових договорів з найманими працівниками (водіями), які залучались до перевезення вантажу, повідомлення про об`єкти оподаткування (транспортні засоби). Окрім того для підтвердження реальності здійснення даних господарських операцій позивач надала також всі наявні у неї первинні документи.

При цьому всі зазначені документи долучені позивачем до позовної заяви. В той же час відповідачами суду не доведено, що такі документи були відсутні в контролюючого органу при розгляді питання, пов`язаного із реєстрацією податкової накладної.

Більше того, аналіз таких документів вказує на те, що вони належним чином оформлені, а тому сумнівів у їх достовірності не має. Відтак, доводи контролюючого органу, якими обґрунтоване оскаржуване рішення, про відсутність таких документів є безпідставними.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

У постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також правомірність складання позивачем за наслідками першої події відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України податкової накладної, суд доходить висновку, що у відповідача 1 не було достатніх підстав для відмови у реєстрації в ЄРПН направлених позивачем податкових накладних № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022.

З огляду на викладене суд визнає протиправним і таким, що підлягають скасуванню рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Вінницькій області № 7184554/, №7184552/, №7184553/, №7184555/ та №7184556/ від 10.08.2022 про відмову у реєстрації податкових накладних.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні позивача № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022.в ЄРПН, то суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

При цьому, згідно з нормами п. п. 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Як встановлено судом, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства та були достатніми для реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН. Обставин, які б унеможливлювали проведення такої реєстрації судом не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 546 від 06.05.2022, №549 від 10.05.2022, №552 від 13.05.2022, №555 від 17.05.2022, №558 від 19.05.2022.

При цьому суд враховує, що прийняття такого рішення не є втручанням в дискреційні повноваження контролюючого органу, про що безпідставно наголошують відповідачі.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23.07.2002, п. 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Так, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 12 405 грн. як за п`ять позовних вимог немайнового характеру (2481 х 5), який, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Що стосується відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., то суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас в силу вимог частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір (угода) про надання правничої допомоги від 29.11.2022, укладеного між позивачем та адвокатом Ковалем Т.І., ордер серії ВН №177180 від 02.12.2022, копію платіжного доручення №741 від 30.11.2022 про оплату витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Як слідує із матеріалів справи, за умовами договору від 29.11.2022 про надання правничої допомоги (далі - Договір), укладеного між адвокатом Ковалем Т.І (далі - адвокат,) та позивачем ФОП ОСОБА_1 (далі - клієнт), Клієнт замовляє та повністю і своєчасно оплачує, а адвокат надає клієнтові за плату юридичну допомогу по представництву інтересів в адміністративному суді за позовом до ДПС України та ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Обсяг юридичної допомоги визначено в пункті 2 Договору.

Пунктом 3 Договору встановлено, що клієнт зобов`язується виплатити адвокату за участь в судовій справі фіксований гонорар в розмірі 6000 грн., який не залежить ні від обсягу виконаної адвокатом роботи, ні від результатів розгляду справи.

Отже, виходячи із умов договору про надання правничої допомоги, необхідність подання суду детального опису робіт, виконаних адвокатом, в цьому випадку не є необхідною.

У відповідності до статті 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так судом встановлено, що згідно платіжного доручення №741 від 30.11.2022 підтверджено оплату позивачем за надані послуги в користь адвоката 6000 грн. Отже, такі витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та доводяться належними доказами.

Проаналізувавши докази в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності таких витрат, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній адміністративній справі в сумі 6000 грн. співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та значенням справи для сторони. Підстав для зменшення розміру таких витрат суд не вбачає, оскільки викладені у відзиви доводи відповідачів таких висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в рівних частках належить присудити понесені витрати на сплату судового збору в сумі 12405 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Вінницькій області № 7184554/ від 10.08.2022, № 7184552/ від 10.08.2022, № 7184553/ від 10.08.2022, № 7184555/ від 10.08.2022, № 7184556/ від 10.08.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 546 від 06.05.2022, № 549 від 10.05.2022, № 552 від 13.05.2022, № 555 від 17.05.2022, № 558 від 19.05.2022.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 6202,50 грн. (шість тисяч двісті дві гривні п`ятдесят копійок) та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 6202,50 грн. (шість тисяч двісті дві гривні п`ятдесят копійок) та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.03.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Вінницькій області як відокремлений підрозділ ДПС України (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150);

Відповідач 2: Державна податкова служба України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович