Справа № 932/7970/22 (2-а/932/258/22)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2023 року м. Дніпросправа № 932/7970/22 (2-а/932/258/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рівної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу громадянина Азербайджану ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 17.01.2023 р. (суддя Цитульський В.І.), по справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України

в с т а н о в и В:

30.12.2022 р. ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернулося до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з адміністративним позовом до громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, де просили примусово видворити за межі України громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 17.01.2023 р. адміністративний позов задоволений.

Рішення суду мотивоване тим, що рішення позивача про примусове видворення за межі України відповідачем не оскаржене та відповідач без поважних причин не виконав дане рішення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення суду, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що на маршруті виїзду до його країни ведуться бойові дії, що є загрозою життю та здоров`ю. Також зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що позивач має сім`ю на території України, його дружина є громадянкою України.

На апеляційну скаргу відповідача позивачем наданий відзив, де просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та, вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що згідно довідки про особу, видану відділом ідентифікації та забезпечення видворення управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 26.11.2022 р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Азербайджану, місце проживання АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу відсутній, копія паспорту НОМЕР_1 , виданого 14.11.2004 р., МВС, строком дії 14.11.2014 р.

Судом встановлено, що 27.04.2011 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між громадянином Азербайджану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 27.04.2011 р.

Також встановлено, що в період перебування в шлюбі громадянином Азербайджану ОСОБА_3 з громадянкою України ОСОБА_4 народилися діти:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджене свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.10.2013 р.;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджене свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13.01.2016 р.;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджене свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 22.08.2017 р.;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджене свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 25.01.2012 р.

26.11.2022 р. посадовою особою Амур Нижньодніпровського відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № ПР МДН 004400 за статтею 203 ч.1 КУпАП та в той же день винесена постанова ПН МДН № 004391 про накладення адміністративного стягнення на громадянина Азербайджану ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 203 КУпАП , а саме, за те, що гр. ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_1 без документів на право проживання на території України, за що на гр. ОСОБА_9 накладене адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідач здійснив в`їзд на територію України в 2014 р. в особистих справах, тому вважається іноземцем, який прибув на територію України на підставі ч.17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» без віз та мав право знаходитися на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів.

Судом встановлено, що 26.11.2022 р. за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відносно ОСОБА_1 позивачем прийняте рішення № 33 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким відповідача зобов`язано залишити територію України у термін до 26.11.2022 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з рішенням №33 про примусове повернення до країни походження або третьої країни ознайомлений належним чином 26.11.2022 р., про що свідчить його особистий підпис та зобов`язався не пізніше 25.12.2022 р. залишити територію України.

Як слідує з матеріалів справи рішення позивача про примусове повернення відповідачем не оскаржене, а - відповідно, він погодився з даним рішенням та дане рішення на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції є чинним.

На даний час судом встановлено, що відповідач добровільно не виконав рішення позивача, та, ігноруючи вимоги чинного законодавства України, ухиляється від виїзду за межі території України.

З клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України не звертався, посвідками на тимчасове або постійне проживання не документувався, в зв`язку з чим після закінчення граничного періоду тимчасового перебування на території України, ухилявся від виїзду з України, та, не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні, чим порушив вимоги ч.16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.п. 2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 р. № 150.

Так, частиною першою статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що « 14) нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;…».

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено « 1. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

…Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

…4. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, як громадянин Азербайджану, тривалий час перебував на території України без законних підстав, дозволений чинним законодавством строк перебування на території України закінчився, але відповідач добровільно рішення позивача про примусове повернення до країни походження не виконав, з клопотанням щодо проджовження терміну перебування на території України чи отримання дозволу на імміграцію в Україну не звертався.

Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції керується практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі №343/2242/16-а, згідно якою Верховний Суд зазначив, що чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і не звільняють особу від вчинення порушення міграційного законодавства України. Окрім того, позивачу не заборонено в`їзд в Україну, а отже після владнання необхідних законодавчих формальностей щодо законності перебування в Україні він матиме змогу повернутися до своєї сім`ї.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін. Керуючись ст. ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Азербайджану ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 17.01.2023 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова