Справа № 120/11048/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 березня 2023 р. Справа № 120/11048/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на протиправну відмову відповідача в призначенні пенсії за віком не зарахувавши до загального трудового стажу періодів трудової діяльності, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.01.2001.

З метою призначення позивачу пенсії за віком з 02.11.2022, зарахувавши до трудового стажу періодів трудової діяльності, згідно записів дубліката трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.01.2001, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 04.01.2023 задоволено заяву позивача та звільнено її від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову у цій справі. Відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

20.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком мають особи, які у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 досягли віку 59 років 6 місяців (з урахуванням абз. 3 ч. 1 ст. 26 Закону №1 та набули страховий стаж 27 років). До позивача застосовується період з 01.01.2020 по 31.12.2020, оскільки у 2020 році вона досягла 60-річного віку.

08.11.2022 позивач звернулася до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, до страхового стажу не зараховано: періоди роботи, зазначені в трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 оскільки на титульному аркуші відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), що порушує вимоги п. 2.12 Інструкції №58. Окрім того, відсутні уточнюючі довідки, передбачені Порядком №637.

Також відповідач вказує, що позивачем до заяви були надані архівні витяги для призначення (перерахунку) пенсії №98, №99, №101 від 24.02.2020.

Після перевірки вищезазначених документів у Головного управління буде можливість зарахувати до страхового стажу визначені у них періоди.

З огляду на те, що загальний страховий стаж позивача склав 9 років 1 місяць 17 днів (зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу), чого недостатньо для призначення пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Крім того, відповідач зазначила, що ОСОБА_1 11.01.2023 повторно звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Таким чином, її пенсійна справа буде повторно розглянута та прийняте нове рішення.

20.02.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача у справі, оскільки з відзиву на позовну заяву представнику стало відомо, що рішення про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою від 20.02.2023 задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно Кудрявська, 16, м. Київ, 04053).

Надано позивачу строк до 23.02.2023 для направлення на адресу співвідповідача змісту позовної заяви з додатками, докази чому подати Вінницькому окружному адміністративному суду до 24.02.2023.

Встановлено співвідповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, визначеному ст. 162 КАС України, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам справи.

21.03.2023 на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями щодо позовних вимог.

Зазначено, що Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній стаж для призначення пенсії.

Згідно із наданими до заяви документами загальний страховий стаж позивача склав 9 років 1 місяць 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 12.02.1979, згідно із трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 11.01.2021), оскільки на титульному аркуші відсутня печатка та в наданих документах відсутні копії наказів про прийняття/звільнення, на підставі яких проведено відповідні записи у дублікаті або уточнюючій довідці.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

08.11.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 14.11.2022 за №61, Головне управління ПФУ в м. Києві, за принципом екстериторіальності, розглянуло заяву позивача та відмовило в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Мотивуючи відмову зазначає, що відповідно до наданих документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж позивача склав 9 років 1 місяць 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 12.02.1979, згідно із трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 (дата заповнення 11.01.2021), оскільки на титульному аркуші відсутня печатка та в наданих документах відсутні копії наказів про прийняття/звільнення, на підставі яких проведено відповідні записи у дублікаті або уточнюючій довідці.

Вважаючи протиправною відмову в призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття "страховий стаж", для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядок №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом досліджено дублікат трудової книжки позивача (від 11.01.2001 серії НОМЕР_2 ) та встановлено, що у ньому містяться такі записи:

- 12.02.1979 прийнята настильщиком тканин в розкрійному цеху Козятинської швейної фабрики;

- 18.11.1981 звільнена з вказаної посади за власним бажанням;

- 01.02.1982 прийнята робочою Пиківецького відділку КСП "Хмелерадгосп Сигнал";

- 01.05.1996 звільнена з вказаної посади, у зв`язку із розділенням Пиківецького відділку КСП "Хмелерадгосп Сигнал" на два господарства;

- 01.05.1996 прийнята робочою Пиківецького відділку Хмелерадгосп "Пиковецький";

- 27.05.2003 звільнена з вказаної посади, у зв`язку з ліквідацією господарства;

- 02.02.2004 прийнята робітницею хмелебригади СТОВ "Укрхмільтехсервіс";

- 08.10.2004 звільнена з вказаної посади, у зв`язку з закінченням строку трудового договору;

- 05.03.2007 прийнята робітницею хмелебригади ПП "СХП Козятин";

- 01.10.2007 звільнена з вказаної посади за згодою сторін;

- з 22.11.2007 по 23.06.2008 перебувала на обліку в Козятинському МЦЗ та отримувала допомогу по безробіттю;

- 24.06.2008 прийнята робітницею хмелебригади ПП "Титусівське";

- 25.11.2008 звільнена з вказаної посади за згодою сторін;

- 01.04.2009 прийнята робітницею хмелебригади ПП "Титусівське";

- 02.11.2009 звільнена з вказаної посади за згодою сторін;

- з 22.12.2009 по 19.05.2010 перебувала на обліку в Козятинському МЦЗ та отримувала допомогу по безробіттю;

- 20.05.2010 прийнята хмелярем в ПП "Вінхмільпром";

- 01.11.2010 звільнена з вказаної посади за згодою сторін.

Слід зазначити, що на момент вчинення записів у трудовій книжці за спірний період діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція №162), та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі інструкція №58).

Пунктом 2.3 Інструкції №162 установлено, що всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), проте не пізніше тижневого терміну, а при звільненні у день звільнення і мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У випадку виявлення невірного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, на якому був внесений відповідний запис. (п. 2.5 Інструкції №162).

Пунктом 2.11 Інструкції №162 установлено, що першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, після чого ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

В силу п. 5.2 Інструкції №162 дублікат трудової книжки або вкладення до неї заповнюється за загальними правилами.

Аналогічні приписи містить і Інструкція №58.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів навчання та роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням таких періодів.

Правова позиція про те, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Судом не встановлено недостовірності вказаних записів та дубліката трудової книжки в цілому, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

Отже, наявність такого недоліку у дублікаті трудової книжки як відсутність печатки на титульному аркуші та копій наказів про прийняття/звільнення не може бути підставою неврахування відповідних періодів до страхового стажу позивача, оскільки остання не може відповідати за правильність оформлення такої трудової книжки.

При цьому, суд враховує, що відмова відповідача у призначенні пенсії за віком позивачу оформлена рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві від 14.11.2022 за №61, яке є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується.

Відтак, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, про захист яких вона просить.

Так, згідно з частиною 2 вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту третього цієї постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 14.11.2022 за №61 про відмову в призначення пенсії за віком.

З приводу позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

З урахуванням спірних періодів роботи, кількість загального страхового стажу позивача, на час звернення із заявою про призначення пенсії, є достатньою для призначення пенсії за віком, згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки становить 27 років 09 місяців 26 днів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені Законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Визначаючись щодо дати з якої слід призначити позивачу пенсію, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач досягла пенсійного віку в 60 років - 02.11.2020, тому, з врахуванням приписів ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія їй повинна бути призначена з дня звернення із заявою, тобто з 08.11.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню, шляхом зобов`язання Головного управління ПФУ в м. Києві зарахувати до страхового стражу позивача періодів роботи, згідно із записів дубліката трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.01.2021 та призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 08.11.2022.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а будь-яких інших судових витрат у справі не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 14.11.2022 за №61 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди: з 12.02.1979 по 18.11.1981 на посаді настильщика тканин в розкрійному цеху Козятинської швейної фабрики; з 01.02.1982 по 01.05.1996 на посаді робочої Пиківецького відділку КСП "Хмелерадгосп Сигнал"; з 01.05.1996 по 27.05.2003 на посаді робочої Пиківецького відділку Хмелерадгосп "Пиковецький"; з 02.02.2004 по 08.10.2004 на посаді робітниці хмелебригади СТОВ "Укрхмільтехсервіс"; з 05.03.2007 по 01.10.2007 на посаді робітниці хмелебригади ПП "СХП Козятин"; з 22.11.2007 по 23.06.2008 на обліку в Козятинському МЦЗ; з 24.06.2008 по 25.11.2008 на посаді робітниці хмелебригади ПП "Титусівське"; з 01.04.2009 по 02.11.2009 на посаді робітниці хмелебригади ПП "Титусівське"; з 22.12.2009 по 19.05.2010 на обліку в Козятинському МЦЗ; з 20.05.2010 по 01.11.2010 на посаді хмеляря в ПП "Вінхмільпром".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 08.11.2022 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ-13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

Співвідповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ - 42098368, вул. Бульварно Кудрявська, 16, м. Київ, 04053).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна