Справа № 120/9928/22
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

28 березня 2023 р. Справа № 120/9928/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 7 від 20.09.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу- машиністу згідно п.3 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди його роботи на посаді тракториста-машиніста:

з 15.07.1983 року по 15.04.1984 рік;

з 15.06.1986 року по 20.03.1989 рік ;

з 01.04.1989 року по 06.02.1992 рік ;

з 07.02.1992 року по 10.12.2004 рік.

Ухвалою суду від 06.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що позивач 26.10.2022 звернувся до Головного управління з заявою про призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. Головним управлінням повідомлено позивача, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01.11.2022 №21 відмовлено в призначені такої пенсії та вказано, що йому було зараховано до страхового стажу 34 років 01 місяць 18 днів. При цьому пільговий стаж не підтверджено, зокрема періоди роботи трактористом з 15.07.1983 по 15.04.1984 та з 15.06.1986 по 20.03.1989 і трактористом-машиністом з 01.04.1989 по 06.02.1992 та з 07.02.1992 по 10.12.2004 згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 , оскільки відсутня уточнююча довідка з посиланням на п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, яка б підтверджувала факт безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вказані, зокрема, наступні відомості щодо трудової діяльності позивача:

-30.10.1983 прийнятий в члени колгоспу «Росія» в тракторну бригаду трактористом;

-20.03.1989 звільнений за власною заявою;

-01.04.1989 прийнятий трактористом-машиністом ІІ класу в колгосп ім. «Свердлова» ;

-02.06.1992 звільнений по переводу в колгосп «Петриманський» ;

-07.02.1992 прийнятий в радгосп «Петриманський» по переводу на посаду тракториста-машиніста;

-06.07.2001 радгосп «Петриманський» перетворено в СВАТ «Петриманський» у зв`язку з приватизацією;

-10.12.2004 звільнено за власним бажанням.

Відповідно до архівної довідки КУ «Мурованокуриловецький трудовий архів» № 02-2/16 від 03.02.2022, у документах колгоспу «Росія» с. Вербовець за 1983,1984,1986-1989 роки, в числі працюючих значиться позивач.

Також вказано, що згідно наказу по радгоспу ім. Свердлова с. Петримани від 01 квітня 1989 року № 22 позивача прийнято трактористом-машиністом ІІ класу з 01 квітня 1989 року.

Крім того, вказано, що наказом по радгоспу ім. Свердлова с. Петримани від 06 лютого 1992 року № 7 позивача звільнено з роботи, в зв`язку з розподілом радгоспу ім. Свердлова с. Петримани на два самостійних господарства.

Також зазначено, що згідно наказу по радгоспу «Петриманський» с. Петримани від 07 лютого 1992 року № 2 позивач прийнятий трактористом-машиністом по переводу, в зв`язку з розподілом радгоспу ім. Свердлова с. Петримани на два самостійних господарства.

Вказано, що наказом по сільськогосподарському відкритому акціонерному товариству (далі-СВАТ) «Петриманське» с. Петримани від 10 грудня 2004 року № 45, позивач звільнений з господарства з 10 грудня 2004 року.

Крім того вказали, що у документах АДРЕСА_1 за 1989-2004 роки в числі працюючих значиться ОСОБА_1 де вказано його заробіток.

В матеріалах справи міститься копія рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.07.2022 у справі № 139/287/22, яким встановлено факт, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 31.12.1987 та архівна довідка № 02-02/16 від 03.02.2022 видана КУ «Мурованокуриловецький трудовий архів» по оплаті праці та стаж роботи за 1983-2004 роки по колгоспу «Росія» АДРЕСА_1 , де зазначені прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Апанас., АФ., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 )» в дійсності належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.08.2022 ОСОБА_1 , досягнувши 56-річного віку, звернувся до Пенсійного фонду із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.09.2022 №0200-0304-8/70427, Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням від 20.09.2022 №7 відмовила в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 15.07.1983 по 15.04.1984 та з 15.06.1986 по 20.03.1989, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджували роботу за пільговою професією на посаді тракториста; з 01.04.1989 по 06.02.1992, оскільки відсутні дані про подальшу реорганізацію та ліквідацію без правонаступника радгоспу ім. «Шевченка» с. Дерешова; та з 07.02.1992 по 10.12.2004, оскільки відсутні дані про ліквідацію без правонаступника СВАТ «Петриманське».

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача №7 від 20.09.2022 щодо не зарахування до його пільгового стажу періодів роботи, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

Порядок ведення трудових книжок, за частину спірного періоду трудового стажу позивача, був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 за №162, положення якої діяли і врегульовували відповідні відносини до 29.07.1993. З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (далі також Інструкція №58.

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

За змістом пункту 2.2 Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

До трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, серед іншого, записи про роботу як членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників (пункту 2.19 вказаної Інструкції).

З наведеного видно, що Інструкцією № 58 встановлено відповідний порядок оформлення трудової книжки, а також внесення до трудової книжки записів про роботу.

Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому, порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992 .

Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 року у справі № 672/455/17.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів роботи з 15.07.1983 по 15.04.1984 та з 15.06.1986 по 20.03.1989, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджували роботу за пільговою професією на посаді тракториста.

Водночас, як свідчать матеріали справи, архівна довідка видана КУ «Мурованокуриловецький трудовий архів» № 02-2/16 від 03.02.2022 містить відомості про трудову участь позивача за період 1983-1989 роки, а саме кількість відпрацьованих людиноднів та заробітну плату.

Крім того, записами в трудовій книжці також підтверджується, що позивач в період з 30.10.1983 по 20.03.1989 працював на посаді тракториста.

Більше того, трудова книжка позивача не містить будь-яких інших відомостей чи записів про те, що позивач виконував іншу роботу на посаді тракториста, яка б не була пов`язані із його зайнятістю у сільськогосподарському виробництві.

Разом з тим, чинним законодавством України, що регулює питання пенсійного забезпечення громадян, не передбачено будь-яких правових підстав для того щоб не враховувати до страхового стажу працівника періоди його роботи, зазначені у трудовій книжці в зв`язку із певними недоліками у вчиненні записів щодо відомостей про роботу, зокрема про періоди роботи працівника які надають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства. У свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Щодо не зарахування період роботи з 01.04.1989 по 06.02.1992, оскільки відсутні дані про подальшу реорганізацію та ліквідацію без правонаступника радгоспу ім. «Шевченка» с. Дерешова, суд зазначає наступне.

Відповідно до архівної довідки виданої Архівним відділом Мурованокуриловецького архівосховища Могилів-Подільської РДА № 242 від 03.09.2022 вказано, що на основі розпорядження №7 Вінницької кооперативно державної спілки Вінницясадвинпром, ходотайства облвиконкому перед Міністерством сільського господарства від 29 січня 1992 року про створення двох самостійних радгоспів - ім. Шевченка с. Дерешова Мурованокуриловецького району Вінницької області та радгоспу «Петриманський» с. Петримани Мурованокуриловецького району Вінницької області, наказом директора радгоспу ім.. Свердлова с. Петримани від 6 лютого 1992року № 9 створено комісію по розподілу радгоспу ім.Свердлова на два радгоспи: ім. Шевченка с. Дерешова та радгосп «Петриманський» с. Петримани і зобов`язано розподіл майна провести з 6 лютого`по 20 лютого 1992 року з оформленням всіх актів на прийому - передачі. З серпня 1995 року радгосп ім. Шевченка с. Дерешова Мурованокуриловецького району Вінницької області перейменовано в «Державне підприємство ім. Шевченка» с. Дерешова Мурованокуриловецького району Вінницької області і на базі нього з серпня 1998 року утворено сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство (СВАТ) ім. Шевченка с. Дерешова Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, даного до позовної заяви, СВАТ ім. Шевченка, державна реєстрація: припинення юридичної особи за спрощеною процедурою шляхом її ліквідації.

З урахуванням вищевикладеного, суд критично ставиться до доводів відповідача, щодо відсутності даних про подальшу реорганізацію та ліквідацію без правонаступника радгоспу ім. «Шевченка» с. Дерешова та як наслідок не зарахування позивачу вищевказаного періоду роботи.

Щодо не зарахування періоду роботи з 07.02.1992 по 10.12.2004, оскільки відсутні дані про ліквідацію без правонаступника СВАТ «Петриманське», суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 11 грудня 2012 року Господарським судом Вінницької області було затверджено мирову угоду по справі №5/144-09 про банкрутство СВАТ «Петреманське», новим боржником визнано ПП «Агросад».

Відповідно до довідки виданої ПП «Агросад», жодних первинних документів від СВАТ «Петриманське» до ПП «Агросад» не надходило, тому ні витягів з книг обліку розрахунків по оплаті праці, ні витягів з наказів кадрових питань, ні розрахункових табелів нарахування заробітної плати, чи книги обліку трудового стажу і заробітку чи будь-яких інших документів щодо роботи ОСОБА_1 у СВАТ «Петриманське» ПП «Агросад» надати неможе.

Таким чином, позивач позбавлений можливості надати уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу у зв`язку із визнанням СВАТ

«Петриманське» банкрутом.

Крім того, як було зазначено судом вище, рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.07.2022 у справі № 139/287/22, встановлено факт, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 31.12.1987 та архівна довідка № 02-02/16 від 03.02.2022 видана КУ «Мурованокуриловецький трудовий архів» по оплаті праці та стаж роботи за 1983-2004 роки по колгоспу «Росія» АДРЕСА_1 , де зазначені прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Апанас., АФ., А., Панас)» в дійсності належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.07.2022 у справі № 139/287/22 не доказуються при розгляді даної справи.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 7 від 20.09.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу- машиністу згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як слідує зі змісту позовної заяви, рішенням Комісії при Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 7 від 20.09.2022 позивачу відмовлено саме в підтвердженні періодів роботи, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від № 7 від 20.09.2022 про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з з 15.07.1983 по 15.04.1984 з 15.06.1986 по 20.03.1989, з 01.04.1989 по 06.02.1992 та з 07.02.1992 по 10.12.2004 є неправомірним.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що спірні періоди роботи з 15.07.1983 по 15.04.1984 з 15.06.1986 по 20.03.1989, з 01.04.1989 по 06.02.1992 та з 07.02.1992 по 10.12.2004, протягом яких позивач працював трактористом, має бути зараховано до пільгового стажу.

Частиною четвертою статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачу пільгової пенсії вважається не закінченою і відповідач, реалізуючи свої дискреційні повноваження пенсійного органу, повинен повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від № 7 від 20.09.2022 про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 15.07.1983 по 15.04.1984 з 15.06.1986 по 20.03.1989, з 01.04.1989 по 06.02.1992 та з 07.02.1992 по 10.12.2004.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 15.07.1983 по 15.04.1984; з 15.06.1986 по 20.03.1989; з 01.04.1989 по 06.02.1992; з 07.02.1992 по 10.12.2004 на посаді тракториста-машиніста, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, повторно розглянувши заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь судові витрати в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: