Справа № 160/12268/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Литвицькому Ю.Д.
представника позивача Котова С.О.
Позивач 12.08.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, викладені в листі від 21.03.2022 р. №04-06-06/3510, щодо повернення без виконання наказу від 26.07.2021 р. №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового рішення від 30.06.2021 р. по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області;
- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області здійснити дії щодо виконання наказу від 26.07.2021 р. №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового рішення від 30.06.2021 р. по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 р. у справі №160/12268/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, викладені в листі від 21.03.2022 р. №04-06-06/3510, щодо повернення без виконання наказу від 26.07.2021 р. №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання додаткового рішення від 30.06.2021 р. у справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області;

- зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області здійснити дії щодо виконання наказу від 26.07.2021 р. №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання додаткового рішення від 30.06.2021 р. у справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області;

- стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області (вул.Челюскіна, 1, м.Дніпро, 49000, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» (вул.Костянтинівська, буд.73, м.Київ, 04080, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 481,00 грн.

При цьому, розподіл витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні вказаного рішення не здійснювався.

07 березня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ТОВ «ІТ-ІНТЕГРАТОР» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/12268/22, в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у цій справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 р. призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/12268/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду у судовому засіданні на 23.03.2023 р. о 14:00 год.

В судове засідання 23.03.2023 р. з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання 23.03.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Вирішуючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на таке.

Частиною 1 статті 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приписами частини 3 статті 143 КАС України передбачено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що у справі, що розглядається, має місце випадок, передбачений ч.3 ст.143 КАС України, відповідно за результатами розгляду заяви представника позивача суд має вирішити чи наявні у даному випадку підстави для ухвалення додаткового рішення.

Так, ч.1 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом приписів ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАСУкраїни у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Приписами п.4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. п. 6, 9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 р. №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

За формальним критерієм, про що йдеться у ч. 3 ст. 134 КАС України, на сторону, яка заявляє про розподіл, покладається тягар надання відповідних первинних документів, які дають можливість зробити висновок про наявність договірних відносин між адвокатом та стороною у справі (1) з приводу надання останньому правничих послуг, які стосуються такої справи, (2) за результатом яких такі послуги були реально надані, а їх вартість сплачена.

Змістовий аналіз обставини понесення судових витрат полягає у наданні оцінки їх співмірності, при цьому, обов`язок доведення співмірності та неспівмірності покладається відповідно на сторону, яка заявляє про розподіл та яка заперечує щодо такого.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в цій адміністративній справі, судом зважає на таке.

З наданих представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу доказів встановлено таке.

09 січня 2020 року між Адвокатський бюро «Тетяни Андріанової», в особі Керуючого бюро Андріанової Тетяни Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР», в особі Директора департаменту з договірної роботи Спину Олега Вікторовича, який діє на підставі Протоколу Загальних зборів Товариства №83 від 17.12.2018 р., з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті «Сторони», уклали цей договір про надання правової допомоги.

Пунктом 1.1. цього Договору встановлено, що Бюро за замовленням Клієнта приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу, на умовах передбачених цим Договором.

Пунктом 1.2. цього Договору встановлено, що правова допомога може включати в себе, зокрема, але не виключно, надання таких послуг:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Пунктом 1.2. цього Договору встановлено, що обсяг послуг визначається в додатках (додаткових угодах) до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. цього Договору, за кожним замовленням Клієнта розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який підписується уповноваженими представниками Сторін.

Якщо інше не обумовлено в додатках до Договору, Клієнт здійснює оплату кожного замовлення з правової допомоги Бюро відповідно до виставлених Рахунків-фактур, чи в інший спосіб не заборонений чинним законодавством України (п.4.2 цього Договору).

Оплата здійснюється в національній валюті України - гривнях. (п.4.3 цього Договору).

Сторони узгодили, що приймання-передача наданих послуг за кожним замовленням фіксується Актом прийому наданих послуг. Акт прийому наданих послуг готує, підписує і подає Бюро (у 2-х примірниках) (п.4.4 цього Договору).

Якщо до наданих послуг відсутні зауваження, Клієнт протягом двох робочих днів підписує Акт прийому наданих послуг та повертає Бюро один примірник підписаного Акту прийому наданих послуг (п.4.5 цього Договору).

Бюро вважається таким, що виконало свої зобов`язання в повному обсязі щодо надання послуг Клієнту з моменту підписання відповідного Акту прийому наданих послуг Сторонами (п.4.6 цього Договору).

Відповідно до Додатку від 08.08.2022 р. до Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 р. Адвокатський бюро «Тетяни Андріанової», в особі Керуючого бюро Андріанової Тетяни Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР», в особі Директора департаменту з договірної роботи Спину Олега Вікторовича, який діє на підставі Протоколу Загальних зборів Товариства №83 від 17.12.2018 р., з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті «Сторони», уклали цей Додаток до Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 р. (далі за текстом - Договір) про таке:

1. Сторони керуючись пунктами 1.1., 1.2., 1.3. Договору склали цей Додаток про таке:

1.1. Клієнт доручає, а Бюро зобов`язується надати правничу (правову, професійну) допомогу (надалі - послуги) з представництва інтересів Клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді за позовом Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

1.2. Послуги, що надаються Клієнту включають правовий аналіз документів Клієнта, підготовку та направлення від імені Клієнта та у його інтересах відповідних позовних заяв, заяв по суті спору, та інших процесуальних документів до суду, представництво - участь у судових засіданнях в суді першої інстанції Дніпропетровському окружному адміністративному суді; підготовку процесуальних документів на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, в тому числі але не виключно, необхідні заяви по суті спору, але виключно: пояснення, клопотання, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив та інших документів у разі їх необхідності; надання пояснень в суді тощо.

1.3. Вартість послуг Бюро за домовленістю Сторін становить із розрахунку за І (одну) годину роботи адвоката Бюро 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, і попередньо за Послуги згідно пунктів 1.1 та 1.2. Договору по підготовці та представництву інтересів Клієнта в суді першої інстанції-Дніпропетровському окружному адміністративному суді складає - 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок), із розрахунку - 6 (шість) годин роботи адвоката Бюро, які сплачуються Клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку Бюро;

1.4. Крім вартості послуг, визначених п. 1.3. цього Додатку Клієнт компенсує фактичні витрати Бюро на відрядження адвокатів (добові, транспортні витрати, проживання та інші). Компенсація таких витрат проводиться на підставі надання відповідних підтверджуючих документів про такі витрати).

1.5. Вартість послуг, яка визначена в. 1.3. Додатку не розповсюджується на представництво інтересів Клієнта в апеляційній та касаційній інстанції. У випадку необхідності така вартість послуг визначається Сторонами додатково.

2. Бюро протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту укладання цього Додатку має приступити для виконання доручення визначеного п. І цього Додатку.

3. Цей Додаток є невід`ємної частиною Договору, складено українською мовою у двох примірниках по одному для кожної із Сторін. У всіх інших питаннях, які не врегульовані цим Додатком Сторони керуються умовами Договору.

Відповідно Акта приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023 р. Адвокатський бюро «Тетяни Андріанової», в особі Керуючого бюро Андріанової Тетяни Анатоліївни, яка діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР», в особі Директора департаменту з договірної роботи Спину Олега Вікторовича, який діє на підставі Протоколу Загальних зборів Товариства №83 від 17.12.2018 р., з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті «Сторони», уклали цей Акт №12 від 03.03.2023 р. до Договору про надання правової допомоги від 09.01.2020 р. та Додатку від 08.08.2022 р. до Договору, про таке:

1. Бюро надало, а Клієнт прийняв такі послуги:

- консультація щодо можливості звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Вивчення документів, наданих Клієнтом, для підготовки і подання позову, вивчення та аналіз нормативно-правової бази: кількість год. 1,4; вартість год. 2500,00 грн.; загальна сума 3500,00 грн.;

- складання адміністративної позовної заяви від 11.08.2022 р. Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправними щодо повернення без виконання Наказу від 20.07.2021 №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового Рішення від 30.06.2021 р. по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області та зобов`язання здійснити дії щодо виконання Наказу від 26.07.2021 р. №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання Додаткового Рішення від 30.06.2021 по справі №904/2553/20 Господарського суду Дніпропетровської області: кількість год. 3,0; вартість год. 2500,00 грн.; загальна сума 7500,00 грн.;

- підготовка відповіді від 13.09.2022 р. на відзив від 05.09.2022 р. Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області па позовну заяву по справі №160/12268/22, у порядку ч. 2 ст. 159, 163, ч.2 ст.261 КАС України: кількість год. 1,0; вартість год. 2500,00 грн.; загальна сума 2500,00 грн.;

- участь у судових засіданнях у Дніпропетровському окружному адміністративному суді: 02.02.2023 р. 16:35:07 16:45:06 - 10 хв., 02.03.2023 р. 14:10:04- 14:36:02 та 14:39:44 - 14:40:33-27 хв.: кількість год. 0,6; вартість год. 2500,00 грн.; загальна сума 1500,00 грн.

Загальна сума, що підлягає оплаті 15 000,00 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Також, представником позивача надано копію рахунку на оплату від 02.03.2023 р. №10, виставленого Адвокатським бюро «Тетяни Андріанової» Товариству з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» на суму 15 000,00 грн., згідно з яким товариством оплачено на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро «Тетяни Андріанової» кошти у сумі 15 000,00 грн. за надану професійну правничу допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.03.2023 р. №11341 на суму 15 000,00 грн.

Крім того, представником надано виписку по особовому рахунку за 06.03.2023 р. про сплату коштів у сумі 15 000,00 грн.

В матеріалах справи наявний ордер про надання правової допомоги від 08.09.2022 р. серії АА №1192916.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідач не надав до суду заперечення проти задоволення поданої заяви та не просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка заявлена у розмірі 15 000,00 грн., з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Аналогічна позиція була підтримана у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/20.

Водночас, із акта приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 03.03.2023 р. вбачається, що до цього переліку включені такі роботи як: консультація щодо можливості звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою Клієнта до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області () про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії на загальну суму 3500,00 грн. Вивчення документів, наданих Клієнтом, для підготовки і подання позову, вивчення та аналіз нормативно-правової бази, однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації за кожну з цих послуг, оскільки охоплюються одним поняттям - підготовка позовної заяви, що включено окремим пунктом до переліку наданих послуг.

Таким чином, послуги на суму 3500,00 грн. вже охоплюються послугою щодо підготовки позовної заяви та мають бути включені в її оплату.

Отже, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу 15 000,00 грн. є частково непідтвердженою, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 11 500,00 грн. (15 000,00 грн. 3500,00 грн.)

З огляду на викладене, суд робить висновок, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 500,00 грн. є обґрунтованим, а такі витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/12268/22 - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області (вул.Челюскіна, 1, м.Дніпро, 49000, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» (вул.Костянтинівська, буд.73, м.Київ, 04080, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 500,00 грн.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-ІНТЕГРАТОР» - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 29.03.2023 р.

Суддя А.В. Савченко