Справа № 520/22006/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"27" березня 2023 р. № 520/22006/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Гончаренко А.В.

позивача - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

представника позивача - Бондарук Я.М.,

представник відповідача - Стребкової А.Ю.,

представника відповідача - Мовчан М.В.,

представника третьої особи - Голинський О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою додатку Easycon адміністративний позов

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )
до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 4, пов. 7,м. Харків,61022), третя особа: ПрАТ "Укргазвидобуток" (вул. Пушкінська, буд. 7, м. Київ, 01034)
про визнання протиправним та скасування висновку ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1 (позивач 1), ОСОБА_2 (позивач 2), ОСОБА_3 (позивач 3), звернулись до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просять суд визнати протиправним та скасувати "Висновок з оцінки впливу на довкілля щодо спорудження (влаштування) розвідувальної свердловини №29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої свердловини" № 03.02-20/032 від 3 вересня 2021 року, який опубліковано у Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля 6 вересня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що Висновок з оцінки впливу на довкілля щодо спорудження (влаштування) розвідувальної свердловини №29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої свердловини" № 03.02-20/032 від 3 вересня 2021 року, виданий Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки його було видано з безпідставним та необґрунтованим неврахуванням, та неналежним врахування результатів участі громадськості, інші порушення законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля, що відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" є підставою для скасування вказаного висновку.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження.

27.12.2022 р. зазначену справу відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями передано у провадження судді Спірідонова М.О.

Ухвалою суду від 04.01.2023 року прийнято до розгляд адміністративну справу за позовом, відповідно до якої призначено підготовче судове засідання.

Відповідач, Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, надав до суду відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких зазначив, що процедура оцінки впливу на довкілля здійснена з дотриманням вимог законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля, в тому числі інформування громадськості. Департаментом розглянуті пропозиції та зауваження громадськості до планової діяльності третьої особи та при підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля № 03.02-20/032 від 3 вересня 2021 року визначені екологічні умови провадження планової діяльності, які є обов`язковими для виконання суб`єктом господарювання. Також відповідачем зазначено, що ним було враховані усі вимоги, які передбачені Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

20.02.2022 від представника позивачів надійшла письмові пояснення, в якій додатково аргументовано правову позицію викладену у позовній заяві.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства "Укргазвидобуток", на адресу суду надав пояснення щодо позову, в яких зазначив, що відсутні правові підстави для скасування Висновку з оцінки впливу на довкілля № 03.02-20/032 від 03.09.2021 року, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивачів, на адресу суду надала відповідь на пояснення третьої особи щодо позову, в яких просила суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 21.02.2022 року закінчено підготовче судове засідання по справі, перейдено до розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивачів та позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просили відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Укргазвидобуток" в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля зареєстровано справу про оцінку впливу на довкілля планової діяльності Приватного акціонерного товариства УКРГАЗВИДОБУТОК () № 5.

Повідомлення про планову діяльність за реєстраційним номером справи № 5 оприлюднено в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля 26 березня 2021 року.

В повідомленні зазначається про намір третьої особи ПрАТ Укргазвидобуток здійснити спорудження (влаштування) розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди, а також підключення свердловини до установки вуглеводневої сировини в межах адміністративного підпорядкування Мереф`янської міської об`єднаної територіальної громади Харківського району Харківської області.

Повідомлення про планову діяльність оприлюднено суб`єктом господарювання у газеті Харьковский Курьер від 22 березня 2021 року № 23 (3450) та у газеті ЕКОсвіт від 22 березня 2021 року № 12.

Оголошення про початок громадського обговорення Звіту з оцінки впливу на довкілля оприлюднено у газеті Харковский Курьер від 12 липня 2021 року № 55 (3482) та у газеті ЕКОсвіт від 12 липня 2021 року № 27.

Оголошення про початок громадського обговорення Звіту з оцінки впливу на довкілля в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля зареєстровано 12.07.2021.

Повідомлення про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля та оголошення про початок громадського обговорення Звіту з оцінки впливу довкілля було розміщено на дошках Офіційні оголошення: Я ¦ Мерефу та Я ¦ Озеряну.

Звіт з оцінки впливу на довкілля, а також інші матеріали, надані на розгляд громадськості, розміщувались у місцях, доступних для громадськості в приміщенні Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, адміністрації Мереф`янської міської об`єднаної територіальної громади Харківської області, суб`єкта господарювання ПрАТ Укргазвидобуток.

Громадське обговорення обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до Звіту з оцінки впливу на довкілля було розпочато 26 березня 2021 року та тривало 20 робочих днів.

Громадське обговорення Звіту з оцінки впливу на довкілля розпочалось 12 липня 2021 року та тривало 25 робочих днів.

Звіт з оцінки впливу на довкілля оприлюднено в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля 12.07.2021.

В період громадського обговорення обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до Звіту з оцінки впливу на довкілля до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації надійшли зауваження та пропозиції від: адвокатського об`єднання ЕКОБЕЗПЕКА від 21.04.2021 №2104/2; ГО УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА від 21.04.2021 №348/2021; Берьозкіної О.В. від 21.04.2021; Погорілого О.Л. від 18.04.2021 та 21.04.2021.

06 вересня 2021 року в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля зареєстровано Звіт про громадське обговорення.

За результатами оцінки впливу на довкілля планової діяльності ПрАТ Укргазвидобуток 03.09.2021 року Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації видано Висновок з оцінки впливу на довкілля щодо спорудження (влаштування) розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої сировини № 03.02-20/032.

Вважаючи цей Висновок з оцінки впливу на довкілля протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його було видано з безпідставним та необґрунтованим неврахуванням, та неналежним врахування результатів участі громадськості, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному Висновок з оцінки впливу на довкілля, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України Про оцінку впливу на довкілля № 2059-VIII (далі - Закон України № 2059-VIII).

За визначенням ст. 1 Закону України № 2059-VIII вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів.

У цій же статті наведено визначення наступним термінам, які вживаються у Законі України № 2059-VIII, зокрема:

громадськість - одна чи більше фізичних або юридичних осіб, їх об`єднання, організації або групи;

планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України;

уповноважений територіальний орган - обласні, міські Київська та Севастопольська державні адміністрації (відповідний підрозділ з питань екології та природних ресурсів), орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів;

уповноважений центральний орган - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 2 Закону України № 2059-VIII оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає:

1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону;

2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону;

3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;

4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини;

5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.

Оцінка впливу на довкілля здійснюється з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, з урахуванням стану довкілля в місці, де планується провадити плановану діяльність, екологічних ризиків і прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу (прямого та опосередкованого) на довкілля, у тому числі з урахуванням впливу наявних об`єктів, планованої діяльності та об`єктів, щодо яких отримано рішення про провадження планованої діяльності або розглядається питання про прийняття таких рішень.

Суб`єктами оцінки впливу на довкілля є суб`єкти господарювання, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які є замовниками планованої діяльності і для цілей цього Закону прирівнюються до суб`єктів господарювання (далі - суб`єкт господарювання), уповноважений центральний орган, уповноважені територіальні органи, інші органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, громадськість, а у випадках, визначених статтею 14 цього Закону, - держава походження та зачеплена держава.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 2059-VIII встановлено, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Статтею 4 Закону України № 2059-VIII врегульовані питання гласності оцінки впливу на довкілля, яка встановлює, що у процесі оцінки впливу на довкілля забезпечується своєчасне, адекватне та ефективне інформування громадськості.

Повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля, інформація про висновок з оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планованої діяльності (із зазначенням органу, номера та дати їх прийняття) оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет уповноваженого територіального органу, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - на офіційному веб-сайті уповноваженого центрального органу із зазначенням дати офіційного оприлюднення документа.

Повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля оприлюднюються суб`єктом господарювання не пізніше трьох робочих днів з дня їх подання уповноваженому територіальному органу, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноваженому центральному органу шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації (не менше двох), визначених суб`єктом господарювання, територія розповсюдження яких охоплює адміністративно-територіальні одиниці, які можуть зазнати впливу планованої діяльності, а також розміщуються на дошках оголошень органів місцевого самоврядування або в інших громадських місцях на території, де планується провадити плановану діяльність, або оприлюднюються в інший спосіб, що гарантує доведення інформації до відома мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на території якої планується розміщення об`єкта, чи до відповідної територіальної громади, яка може зазнати впливу планованої діяльності, та інших зацікавлених осіб.

Уповноважений центральний орган веде Єдиний реєстр з оцінки впливу на довкілля. Інформація, внесена до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля, є відкритою, вільний доступ до неї забезпечується через мережу Інтернет. Порядок ведення Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля визначається Кабінетом Міністрів України (частини 1, 2, 3, 10 цієї статті).

Частиною 1 ст. 5 Закону України № 2059-VIII встановлено, що суб`єкт господарювання інформує уповноважений територіальний орган про намір провадити плановану діяльність та оцінку її впливу на довкілля шляхом подання повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, у письмовій формі (на паперових носіях) та в електронному вигляді за місцем провадження такої діяльності. Повідомлення може бути подано особисто заявником (його представником), надіслано засобами поштового зв`язку або в електронній формі із застосуванням засобів електронних комунікацій.

Повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, оприлюднюється уповноваженим територіальним органом, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою цієї статті, - уповноваженим центральним органом у порядку та спосіб, визначені статтею 4 цього Закону, протягом трьох робочих днів з дня надходження.

Повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, вноситься уповноваженим територіальним органом, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою цієї статті, - уповноваженим центральним органом до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля протягом трьох робочих днів з дня надходження.

Разом з тим протягом 20 робочих днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, громадськість може надати уповноваженому територіальному органу, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою цієї статті, - уповноваженому центральному органу зауваження і пропозиції до планованої діяльності, обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до звіту з оцінки впливу на довкілля. У разі отримання зауважень і пропозицій громадськості відповідний уповноважений орган повідомляє про них суб`єкту господарювання та надає йому копії зауважень і пропозицій протягом трьох робочих днів з дня їх отримання.

Суб`єкт господарювання при підготовці звіту з оцінки впливу на довкілля враховує повністю, враховує частково або обґрунтовано відхиляє зауваження і пропозиції громадськості, надані в процесі громадського обговорення обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до звіту з оцінки впливу на довкілля (ч. 5-7, 10 ст. 5 Закону України № 2059-VIII).

Згідно з положеннями ст. 6 згаданого вище Закону (ч. 1-5, 8 цієї правової норми) суб`єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством.

Звіт з оцінки впливу на довкілля включає, зокрема: опис місця провадження планованої діяльності; цілі планованої діяльності; опис характеристик діяльності протягом виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності, у тому числі (за потреби) роботи з демонтажу, та потреби (обмеження) у використанні земельних ділянок під час виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності; опис основних характеристик планованої діяльності (зокрема виробничих процесів), наприклад, виду і кількості матеріалів та природних ресурсів (води, земель, ґрунтів, біорізноманіття), які планується використовувати; оцінку за видами та кількістю очікуваних відходів, викидів (скидів), забруднення води, повітря, ґрунту та надр, шумового, вібраційного, світлового, теплового та радіаційного забруднення, а також випромінення, які виникають у результаті виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності; опис виправданих альтернатив (наприклад, географічного та/або технологічного характеру) планованої діяльності, основних причин обрання запропонованого варіанта з урахуванням екологічних наслідків; опис поточного стану довкілля (базовий сценарій) та опис його ймовірної зміни без здійснення планованої діяльності в межах того, наскільки природні зміни від базового сценарію можуть бути оцінені на основі доступної екологічної інформації та наукових знань; опис факторів довкілля, які ймовірно зазнають впливу з боку планованої діяльності та її альтернативних варіантів, у тому числі здоров`я населення, стан фауни, флори, біорізноманіття, землі (у тому числі вилучення земельних ділянок), ґрунтів, води, повітря, кліматичні фактори (у тому числі зміна клімату та викиди парникових газів), матеріальні об`єкти, включаючи архітектурну, археологічну та культурну спадщину, ландшафт, соціально-економічні умови та взаємозв`язки між цими факторами; опис і оцінку можливого впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (за наявності - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний вплив), зумовленого: виконанням підготовчих і будівельних робіт та провадженням планованої діяльності, включаючи (за потреби) роботи з демонтажу після завершення такої діяльності; використанням у процесі провадження планованої діяльності природних ресурсів, зокрема земель, ґрунтів, води та біорізноманіття; викидами та скидами забруднюючих речовин, шумовим, вібраційним, світловим, тепловим та радіаційним забрудненням, випроміненням та іншими факторами впливу, а також здійсненням операцій у сфері поводження з відходами; ризиками для здоров`я людей, об`єктів культурної спадщини та довкілля, у тому числі через можливість виникнення надзвичайних ситуацій; кумулятивним впливом інших наявних об`єктів, планованої діяльності та об`єктів, щодо яких отримано рішення про провадження планованої діяльності, з урахуванням усіх існуючих екологічних проблем, пов`язаних з територіями, які мають особливе природоохоронне значення, на які може поширитися вплив або на яких може здійснюватися використання природних ресурсів; впливом планованої діяльності на клімат, у тому числі характер і масштаби викидів парникових газів, та чутливістю діяльності до зміни клімату; технологією і речовинами, що використовуються; опис передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення значного негативного впливу на довкілля, у тому числі (за можливості) компенсаційних заходів; опис очікуваного значного негативного впливу діяльності на довкілля, зумовленого вразливістю проекту до ризиків надзвичайних ситуацій, заходів запобігання чи пом`якшення впливу надзвичайних ситуацій на довкілля та заходів реагування на надзвичайні ситуації; визначення усіх труднощів (технічних недоліків, відсутності достатніх технічних засобів або знань), виявлених у процесі підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля; усі зауваження і пропозиції, що надійшли до уповноваженого територіального органу, а у випадках, визначених ч. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - до уповноваженого центрального органу після оприлюднення ними повідомлення про плановану діяльність, а також таблицю із зазначенням інформації про повне врахування, часткове врахування або обґрунтування відхилення отриманих під час громадського обговорення зауважень та пропозицій, що надійшли в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 5 цього Закону.

Крім цього, суб`єкт господарювання подає звіт з оцінки впливу на довкілля та оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля в письмовій формі на паперових носіях та в електронному вигляді, а також визначену суб`єктом господарювання іншу додаткову інформацію, необхідну для розгляду звіту, за місцем провадження планованої діяльності уповноваженому територіальному органу, а у випадках, визначених ч. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - уповноваженому центральному органу.

Доступ громадськості до звіту з оцінки впливу на довкілля забезпечується в порядку, передбаченому ст. 4 цього Закону.

Водночас протягом трьох робочих днів з дня отримання уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган вносить звіт з оцінки впливу на довкілля до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля.

Звіт з оцінки впливу на довкілля підписується всіма його авторами (виконавцями) із зазначенням їхньої кваліфікації та зберігається в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля протягом усього часу провадження планованої діяльності, але не менш як п`ять років з дня отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2059-VIII громадське обговорення у процесі оцінки впливу на довкілля проводиться з метою виявлення, збирання та врахування зауважень і пропозицій громадськості до планованої діяльності.

Громадськість має право подавати будь-які зауваження чи пропозиції, які, на її думку, стосуються планованої діяльності, без необхідності їх обґрунтування. Зауваження та пропозиції можуть подаватися в письмовій формі (у тому числі в електронному вигляді) та усно під час громадських слухань із занесенням до протоколу громадських слухань. Письмові зауваження і пропозиції подаються під час громадського обговорення протягом строків, визначених ч. 7 ст. 5 цього Закону та ч. 6 цієї статті.

Уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган зобов`язаний забезпечити громадське обговорення у процесі здійснення оцінки впливу на довкілля.

Громадське обговорення обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до звіту з оцінки впливу на довкілля, проводиться згідно із ст. 5 цього Закону.

Крім цього, громадське обговорення планованої діяльності після подання звіту з оцінки впливу на довкілля проводиться у формі громадських слухань та у формі надання письмових зауважень і пропозицій (у тому числі в електронному вигляді).

Громадське обговорення планованої діяльності після подання звіту з оцінки впливу на довкілля починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля та надання громадськості доступу до звіту з оцінки впливу на довкілля для ознайомлення в порядку, визначеному ст. 4 цього Закону, і триває не менше 25 робочих днів і не більше 35 робочих днів. Усі пропозиції та зауваження громадськості, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду уповноваженим територіальним органом, а у випадках, визначених ч. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - уповноваженим центральним органом. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються. У разі ненадання зауважень та пропозицій протягом визначеного строку вважається, що зауваження та пропозиції відсутні.

Уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган забезпечує підготовку звіту про громадське обговорення. Невід`ємною частиною звіту про громадське обговорення є відомості про оприлюднення інформації в порядку, визначеном ст. 4 цього Закону, та підтвердження такого оприлюднення, перелік матеріалів, наданих на розгляд громадськості, протоколи громадських слухань, усі отримані письмові зауваження і пропозиції громадськості, а також таблиця із зазначенням інформації про повне врахування, часткове врахування або обґрунтоване відхилення отриманих під час громадського обговорення зауважень та пропозицій. Звіт про громадське обговорення вноситься до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля не пізніше строку, визначеного ч. 7 ст. 9 цього Закону. Вимоги до змісту та форми звіту про громадське обговорення встановлюються уповноваженим центральним органом.

За правилами ч. 10 ст. 9 Закону України № 2059-VIII порядок передачі документації для надання висновку з оцінки впливу на довкілля та порядок фінансування оцінки впливу на довкілля затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї правової норми Кабінет Міністрів України постановою від 13.12.2017 № 1026 затвердив Порядок передачі документації для надання висновку з оцінки впливу на довкілля та фінансування оцінки впливу на довкілля (далі - Порядок № 1026).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 06.09.2005 № 2806-IV Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності (далі - Закон України № 2806-IV) та Законом України Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності від 19.05.2011 № 3392-VI (далі - Закон України № 3392-VI).

Додатком до Закону України № 3392-VI є Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, до якого, як документ дозвільного характеру, включено, окрім інших, висновок з оцінки впливу на довкілля, передбачений Законом України № 2059-VIII.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2806-IV визначено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

В свою чергу, відповідно до п. 6, 7 Порядку № 1026 після подання повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, та підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля суб`єкт господарювання подає уповноваженому територіальному органу, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 Закону, - уповноваженому центральному органу у форматі Adobe Portable Document Format (PDF) через електронний кабінет Реєстру та протягом трьох робочих днів з дня подання через електронний кабінет Реєстру у письмовій формі на паперових носіях - уповноваженому територіальному органу або уповноваженому центральному органу (за допомогою засобів поштового зв`язку поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення) такі документи для отримання висновку з оцінки впливу на довкілля: оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля за формою згідно з додатком 3; звіт з оцінки впливу на довкілля відповідно до вимог, наведених у додатку 4; відомості (документи, матеріали), що підтверджують факт та дату опублікування, розміщення або оприлюднення в інший спосіб суб`єктом господарювання повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, та оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля, якщо такі вже опубліковані, або договір з друкованими засобами масової інформації про опублікування таких документів, а також документ, що підтверджує внесення плати за проведення громадського обговорення. Суб`єкт господарювання має право подати уповноваженому центральному органу або уповноваженому територіальному органу будь-яку іншу додаткову інформацію, необхідну для розгляду звіту з оцінки впливу на довкілля.

До того ж, за приписами ч. 4 ст. 3 Закону України № 2059-VIII забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної ч. 2, 3 цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Частиною 1 ст. 11 Закону України № 2059-VIII визначено, що звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Відповідно до ч. 1 - 4, 8, 9 ст. 9 Закону України № 2059-VIII висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у ч. 5 цієї статті, є обов`язковими. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності.

При підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених ч.. 3, 4 ст. 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення.

В описовій частині висновку з оцінки впливу на довкілля наводиться інформація про: 1) здійснену процедуру оцінки впливу на довкілля; 2) врахування звіту з оцінки впливу на довкілля; 3) враховані та відхилені зауваження та пропозиції, що надійшли під час громадського обговорення.

Оскарження в судовому порядку рішень, дій чи бездіяльності у процесі здійснення оцінки впливу на довкілля, унормовані ст. 12 Закону України № 2059-VIII, яка встановлює, що висновок з оцінки впливу на довкілля, інші рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади або органів місцевого самоврядування у процесі здійснення оцінки впливу на довкілля можуть бути оскаржені будь-якою фізичною чи юридичною особою в судовому порядку. Порушення процедури здійснення оцінки впливу на довкілля, безпідставне та необґрунтоване неврахування чи неналежне врахування результатів участі громадськості, інші порушення законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля є підставами для скасування висновку з оцінки впливу на довкілля та рішення про провадження планованої діяльності в судовому порядку.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 640/21828/18, від 13 вересня 2021 року у справі № 520/8862/2020, від 20 жовтня 2021 у справі № 160/16289/20.

Отже, доводи відповідача та третьої особи про те, що висновок з оцінки впливу на довкілля не може бути предметом позову у даній справі спростовується сталою практикою Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд погоджується із доводами позивачів, викладені у позовній заяві про наявність у них права на звернення до суду з цим позовом.

Отже, керуючись наведеним вище, суд вважає за потрібне дослідити процедуру здійснення оцінки впливу на довкілля планової діяльності ПрАТ Укргазвидобуток за результатами, якої 03.09.2021 відповідачем видано висновок з оцінки впливу на довкілля щодо спорудження (влаштування) розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої сировини № 03.02-20/032.

Щодо порушення законодавства в частині зменшення розміру санітарно-захисної зони.

Розміри санітарно-захисних зон для підприємств встановлені Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173 (далі Правила № 173).

Вимоги до розташування та організації виробничих територій визначені в розділі 5 цих Правил № 173.

Згідно пункту 5.2. Правил № 173 у промисловій зоні підприємства слід розташовувати у складі промислових вузлів, групуючи їх за санітарними і технологічними ознаками з урахуванням класу небезпеки, щоб виключити можливість несприятливого впливу підприємства вищого класу небезпеки на працюючих, технологічні процеси, сировину чи продукцію іншого підприємства нижчого класу небезпеки, а також на здоров`я і умови життя населення. Крім того, необхідно враховувати комплексний вплив на навколишнє середовище всіх підприємств, які входять в промвузол.

У пунктах 5.4-5.6 Правил № 173 встановлено, що промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд , в тому числі дитячих, навчальних, лікувально-профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів скверів та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об`єктів, в тому числі:

- для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами забруднення атмосферного повітря шкідливими, із неприємним запахом хімічними речовинами та біологічними факторами, безпосередньо від джерел забруднення атмосфери організованими викидами (через труби, шахти) або неорганізованими викидами (через ліхтарі будівель, димлячі і паруючі поверхні технологічних установок та інших споруд, тощо), а також від місць розвантаження сировини, промпродуктів або відкритих складів;

- для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами шуму, ультразвуку, вібрації, статичної електрики, електромагнітних та іонізуючих випромінювань та інших шкідливих факторів від будівель, споруд та майданчиків, де встановлено обладнання (агрегати, механізми), що створює ці шкідливості;

- для теплових електростанцій, промислових та опалювальних котелень - від димарів та місць зберігання і підготовки палива, джерел шуму;

- для санітарно-технічних споруд та установок комунального призначення, а також сільськогосподарських підприємств та об`єктів - від межі об`єкта.

На зовнішній межі санітарно-захисної зони, зверненої до житлової забудови, концентрації та рівні шкідливих факторів не повинні перевищувати їх гігієнічні нормативи (ГДК, ГДР), на межі курортно-рекреаційної зони - 0,8 від значення нормативу.

Територія санітарно-захисної зони не повинна розглядатись як резерв нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту об`єктів підприємства та розширення сельбищної території.

Розміри санітарно-захисних зон для промислових підприємств та інших об`єктів, що є джерелами виробничих шкідливостей, слід встановлювати відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за "Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий" ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів.

У тих випадках, коли розрахунками не підтверджується розмір нормативної санітарно-захисної зони або неможлива її організація в конкретних умовах, необхідно приймати рішення про зміну технології виробництва, що передбачає зниження викидів шкідливих речовин в атмосферу, його перепрофілювання або закриття.

Основою для встановлення санітарно-захисних зон є санітарна класифікація підприємств, виробництв та об`єктів, що наведена у додатку N 4.

Згідно пункту 6 підрозділу Підприємства по видобуванню руд та нерудних копалин Клас II. Санітарно-захисна зона 500 м. Додатку 4 до Правил № 173 санітарно-захисна зона для об`єктів буріння газових параметричних пошуково-розвідувальних та експлуатаційних свердловин з використанням дизельних двигунів становить 500 метрів.

Згідно з пунктом 8 Підприємства по видобуванню руд та нерудних копалин Клас ІII. Санітарно-захисна зона 300 м. Додатку 4 до Правил № 173 санітарно-захисна зона для газових свердловин, що вводяться в експлуатацію, з підключенням до газопроводу становить 300 метрів.

Як зазначено у спірному Висновку з оцінки впливу на довкілля майданчик спорудження проектної свердловини планується розташувати у північно-східному напрямку від найближчого населеного пункту c. Верхня Озеряна. Відстань від найближчого джерела викиду забруднюючих речовин в повітряне середовище до житлової забудови c. Верхня Озеряна буде становити 300 м, від межі бурового майданчика 256 м.

Таким чином ця вимога недотримується, найближча житлова забудова розташована у південно-східному напрямку на відстані 300 метрів від джерела шкідливості.

Як встановлено судом Звіт з оцінки впливу на довкілля містить висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 12.2 18 4/10820 від 09.06.2021 з коригування розміру санітарно-захисної зони для майданчику розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР Островерхівського ГКР ПрАТ Укргазвидобуток, терирорія Мереф`янської об`єднаної територіальної громади, Харківського району, Харківської області, затверджений головою Держпромспоживслужби Магалецькою В.В.

Цей Висновок дійсний на період буріння свердловини або до змін технології виробництва, що може призвести до зміни (збільшення) кількісних та якісних характеристик викидів шкідливих речовин в атмосферне повітря та акустичного впливу.

Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи оформлено на підставі державної санітарно-епідеміологічної експертизи, яка проведена комісією з питань встановлення та зміни розмірів санітарно-захисних зон ДУ Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМНУ (протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 665 від 25.05.2021 року).

Згідно протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 665 від 25.05.2021 року, комісія рекомендувала Держпродспоживслужбі погодити матеріали Коригування розмірів санітарно-захисних зон для майданчику розвідувальної свердловини № 29 ГКР ПрАТ Укргазвидобуток (терирорія Мереф`янської об`єднаної територіальної громади, Харківського району, Харківської області) та встановити для цього об`єкту СЗЗ від джерел по румбах: північ 500 м, північний схід 500 м, схід 500 м, південний схід 300 м, південь 500 м, південний захід 500 м, захід 500 м, північний захід 500 м зі здійсненням обов`язкового моніторингу протягом усього періоду буріння свердловини забруднення атмосферного повітря спеціальними для об`єкту речовинами, та шуму на межі скоригованої СЗЗ.

Відповідно до пункту 5.7 Правил № 173 санітарно-захисна зона для підприємств та об`єктів, що проектуються з впровадженням нової технології або реконструюються, може бути збільшена при необхідності та належному техніко-економічному та гігієнічному обгрунтуванні, але не більше, ніж в 3 рази у випадках:

- відсутності способів очищення викидів;

- неможливості знизити надходження в навколишнє середовище хімічних речовин, електромагнітних та іонізуючих випромінювань та інших шкідливих факторів до меж, встановлених нормативами;

- при розташуванні житлової забудови, оздоровчих та інших прирівняних до них об`єктів з підвітряного боку відносно підприємств в зоні можливого забруднення атмосфери.

Якщо трикратне збільшення санітарно-захисної зони не забезпечує припинення впливу підприємства на стан навколишнього середовища та здоров`я населення, слід приймати рішення відповідно до п. 5.5 цих Правил.

Розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об`єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи.

Розміри санітарно-захисних зон для нових видів виробництв, підприємств та інших виробничих об`єктів з новими технологіями, а також зміна цих зон (збільшення чи зменшення згідно з пунктом 5.7) затверджуються Головою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на підставі результатів проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідних матеріалів (пункт 5.9 Порядку № 173).

Таким чином системний аналіз норм права дає можливість суду дійти до висновку, що чинні норми права передбачають можливість зменшення санітарно-захисних смуг, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об`єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи.

Як підтверджено відповідачем та третьою особою та не спростовано позивачами цей висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи є чинним, як на час прийняття відповідачем рішення про видання спірного Висновку з оцінки впливу на довкілля, так і на час розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують скасування висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 12.2 18 4/10820 від 09.06.2021.

Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє довід позивачів, що зменшення санітарно-захисної зони можливо лише для підприємств та об`єктів, що проектуються з провадженням нової технології або реконструюються.

Інші доводи позивачів стосовно дотримання відповідачем та третьою особою положень, закріплених в Порядку № 173, суд не бере до уваги, оскільки протиправність висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 12.2 18 4/10820 від 09.06.2021 не є предметом спору у даній справі.

Щодо порушення законодавства в частині дотримання визначення розміру прибережної захисної смуги.

Позивачі стверджують, що Відповідач дійшов передчасного висновку про допустимість провадження планової діяльності, оскільки в даному випадку не можна встановити прибережну захисну смугу ставка, оскільки відсутня інформація щодо наявності затвердженого відповідно до законодавства проекту землеустрою щодо створення (встановлення) безпосередньо водоохоронної зони ставка, тобто відсутня сама водоохоронна зона ставка, а посилання лише на приписи статті 88 Водного кодексу України в частині вимог до розміру прибережних захисних смуг ставка є недостатнім.

Судом встановлено, що найближчий водний об`єкт (ставок) знаходиться в південному напрямку на відстані 390 м від бурового майданчику спорудження проектної свердловини, відносно майданчика розміщення траси тимчасових технологічних трубопроводів підключення, знаходиться в південно-західному напрямку на відстані 56 м, відносно розміщення проектної під`їзної дороги, знаходиться в південно-західному напрямку на відстані 35 м, та зроблено висновок, що майданчики розміщення проектної свердловини і траси тимчасових технологічних трубопроводів підключення розташовані поза межами прибережно-захисних смуг найближчих водних об`єктів, оскільки відповідно до Водного кодексу України ширина прибережно-захисної смуги ставка (площею менше 3 га) становить 25 м (сторінки 52, 140, 178 Звіту з оцінки впливу на довкілля).

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486, встановлено єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них.

В матеріалах справі відсутні докази, які підтверджують наявність затвердженого проекту землеустрою щодо створення (встановлення) безпосередньо водоохоронної зони ставка.

Проте, аналізуючи норми права суд робить висновок, що відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц сформувала наступний висновок, що органам державної влади та місцевого самоврядування при наданні земельної ділянки у приватну власність за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до нормативних актів.

Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє доводи позивачі про передчасність висновку Відповідача про допустимість провадження планової діяльності, оскільки не можна встановити прибережну захисну смугу ставка, оскільки відсутня інформація щодо наявності затвердженого проекту землеустрою щодо створення (встановлення) безпосередньо водоохоронної зони ставка.

Окрім того, позивачі стверджують, що крутизна схилу ставка перевищує три градуси. На підтвердження цього позивачі надали суду схему планування Мереф`янської міської ОТГ Харківської області.

Проаналізувавши схему планування Мереф`янської міської ОТГ Харківської області, суд не бере її до уваги, оскільки на її підставі неможна визначити крутизну схилу ставка. Інших доказів, які б визначали крутизну схилу ставка матеріали справи не містять.

Щодо відсутності у висновку оцінки впливу на довкілля на видобування суд зазначає, що ПрАТ "Укргазвидобуток" здійснює свою діяльність на Островерхівському ГКР, у тому числі видобування вуглеводнів на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 4404 від 04.10.2007 р., виданого Державною службою геології та надр України, строк дії на 20 років.

Як зазначено в звіті з оцінки впливу на довкілля, метою планової діяльності є екологічне обґрунтування доцільності провадження планованої діяльності та методів її реалізації, визначення шляхів та засобів запобігання порушення нормативного стану навколишнього середовища та забезпечення екологічної безпеки під час споруджування (влаштування) розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, підземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої сировини. Безпосереднє видобування не є предметом оцінки впливу на довкілля за цією плановою діяльністю.

Відповідно до пункту 1.2. розділу Екологічні умови провадження планової діяльності висновку з оцінки впливу на довкілля № 03.02-20/032 від 3 вересня 2021 року, під час провадження планової діяльності встановлюються такі екологічні умови, зокрема, здійснення додаткової оцінки впливу на довкілля у разі зміни планової діяльності, які підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2017 № 1010 Про затвердження критеріїв визначення планованої діяльності, яка не підлягає оцінці впливу на довкілля, та критеріїв визначення розширень і змін діяльності та об`єктів, які не підлягають оцінці впливу на довкілля.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача, що останнім враховано можливість зміни планової діяльності та встановлення необхідності здійснення додаткової оцінки впливу на довкілля.

Щодо доводів позивачів стосовно ненадання належної оцінки зауваженням та пропозиціям, які надійшли від громадськості під час громадського обговорення планової діяльності ПрАТ Укргазвидобуток.

Позивачі стверджують, що надані ОСОБА_1 та іншими зацікавленими особами зауваження і пропозиції не проаналізовані належним чином.

Проте, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в період громадського обговорення обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до Звіту з оцінки впливу на довкілля до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації надійшли зауваження та пропозиції від: адвокатського об`єднання ЕКОБЕЗПЕКА від 21.04.2021 №2104/2; ГО УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА від 21.04.2021 №348/2021; ОСОБА_1 від 21.04.2021; ОСОБА_4 від 18.04.2021 та 21.04.2021.

У розділі 10 Усі зауваження і пропозиції громадськості до планової діяльності звіту з оцінки впливу на довкілля та таблиці 10.1 - Зауваження і пропозиції громадськості, щодо обсягу досліджень та рівня деталізації інформації, що підлягає включенню до звіту з оцінки впливу на довкілля наведені усі зауваження і пропозиції до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, які надійшли від громадськості, у тому числі: від АО ЕКОБЕЗПЕКА (стор. 221-225); від ГО УКРАЇНСЬКА ПРИРОДООХОРОННА ГРУПА (стор. 225-235); від ОСОБА_1 (стор. 235-316); від ОСОБА_4 (сторінки 221-321).

Зазначені зауваження і пропозиції до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля за змістом є ідентичними зауваженням і пропозиціям до планової діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, які надійшли до відповідача протягом встановленого строку та були оприлюднені в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля.

Під час громадського обговорення планової діяльності після подання звіту з оцінки впливу на довкілля до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації надійшли письмові зауваження та пропозиції від ОСОБА_4 від 12.08.2021 та від ОСОБА_1 від 12.08.2021.

Всі надані громадськістю зауваження були включені до Таблиці врахувань наданих зауважень та пропозицій громадськості, отриманих протягом строку громадського обговорення (за наявності). Тобто, як встановлено судом, відповідачем відповідно до вказаних вище норм були розглянуті, повністю враховані, частково враховані або обґрунтовано відхилені усі зауваження і пропозиції, отримані в ході громадського слухання та протягом усього строку громадського обговорення, про що відповідно зазначено в Таблиці врахування зауважень та пропозицій громадськості, отриманих протягом строку громадського обговорення, яка є невід`ємною складовою Звіту про громадське обговорення. Всі зауваження та пропозиції, які були враховані знайшли своє відображення в оскаржуваному висновку з оцінки впливу на довкілля, оскільки згідно з приписами статті 9 Закону України Про оцінку впливу на довкілля висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій цієї статті, є обов`язковими. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності..

З іншого боку матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про ігнорування відповідачем зауважень і пропозиції до планової діяльності, які надійшли від громадськості, тобто, що серед зауважень і пропозицій до планової діяльності, які надійшли від громадськості, є такі, яких не було розглянуто.

Незгода позивачів з рішенням відповідача стосовно цих зауважень та пропозицій, зокрема з обґрунтованим відхилення цих пропозицій, не свідчить про їх не розгляд та відповідно про порушення процедури оцінки впливу на довкілля.

Щодо відсутності зауважень позивача ОСОБА_1 від 13.08.2021 під час оприлюднення в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля Звіт про громадське обговорення планової діяльності суд зазначає.

В частині 7 ст. 7 вказаного Закону закріплено, що невід`ємною частиною звіту про громадське обговорення є відомості про оприлюднення інформації в порядку, визначеному статтею 4 цього Закону, та підтвердження такого оприлюднення, перелік матеріалів, наданих на розгляд громадськості, протоколи громадських слухань, усі отримані письмові зауваження і пропозиції громадськості, а також таблиця із зазначенням інформації про повне врахування, часткове врахування або обґрунтоване відхилення отриманих під час громадського обговорення зауважень та пропозицій.

Позивачі вказують, що всупереч приписам цього Закону, Звіт про громадське обговорення планової діяльності щодо спорудження розвідувальної свердловини № 29 Островерхівського ГКР на газ і конденсат, наземні споруди. Підключення свердловини до установки підготовки вуглеводневої свердловини" від 16.08.2021 № 03.02-21/032, який оприлюднений в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля не містить, як невід`ємну частину зауваження позивача ОСОБА_1 від 13.08.2021 до Звіту з оцінки впливу на довкілля, а містить лише таблицю із інформацією про повне врахування, часткове врахування або обґрунтоване відхилення отриманих під час громадського обговорення зауважень та пропозицій ОСОБА_1 ..

Як встановлено судом і не заперечується відповідачем, Звіт про громадське обговорення планової діяльності, який оприлюднено 06 вересня 2021 року в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля не містив зауваження позивача ОСОБА_1 від 13.08.2021, надані до звіту з оцінки впливу на довкілля.

В подальшому, як встановлено судом, 09.12.2021 цей недолік було усунуто шляхом додаткового завантаження звіту про громадське обговорення вже з зауваженнями позивача ОСОБА_1 від 13.08.2021.

Як пояснив представник відповідача, можливість внесення виправленої інформації, а саме додаткового завантаження звіту про громадське обговорення передбачена Порядком ведення Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2017 № 1026.

Так, у пункті 6 вказаного Порядку зазначено, що програмні засоби ведення Реєстру забезпечують неможливість виправлень вже внесеної інформації або документів. У разі необхідності внесення змін - виправлена інформація вноситься додатково.

Отже чинне законодавство передбачає можливість додаткового внесення інформації до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля.

Таким чином суд дійшов до висновку про відсутність порушення вимог частини 7 статті 7 Закону України Про оцінку впливу на довкілля, оскільки допущена відповідачем помилка була усунута в установленому законодавством порядку та не призвела до порушення інтересів позивачів під час проведення процедури оцінки впливу на довкілля, оскільки, як встановив суд, самі зауваження позивача ОСОБА_1 від 13.08.2021 оприлюдненні в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля, як окремий документ, ці зауваження до Звіту з оцінки впливу на довкілля не були проігноровані, їх було розглянуто та належним чином проаналізовано відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в ході оцінки впливу на довкілля планованої діяльності відповідачем було дотримано процедури її здійснення та вимоги законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля, а також враховано результати участі громадськості в процедурі такої оцінки.

За таких обставин суд робить висновку про відсутність передбачених статтею 12 Закону № 2059-VIII підстав для скасування висновку з оцінки впливу на довкілля.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 4, пов. 7,м. Харків,61022), третя особа: ПрАТ "Укргазвидобуток" (вул. Пушкінська, буд. 7, м. Київ, 01034) про визнання протиправним та скасування висновку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2023 року.

Суддя Спірідонов М.О.