Справа № 127/28624/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28624/22

Головуючий у 1-й інстанції: Михайленко А.В.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

27 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського інспектора ВРПП Золочівського РВП у Львівській області Зозулі Михайла Богдановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського інспектора ВРПП Золочівського РВП у Львівській області Зозулі Михайла Богдановича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції допустив надмірний формалізм при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, оскільки не зазначення ним ідентифікаційного коду юридичної особи-відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті і може бути усунуто в процесі підготовки справи до судового розгляду судом першої інстанції.

Враховуючи положення ст.312 КАС України колегія суддів розглянула справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху через те, що вона не відповідала вимогам КАС України та позивачу було надано п`ятиденний строк для усунення недоліків.

02.01.2023 до суду першої інстанції надійшла заяві від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу, оскільки останній у встановлений законом строк не виконав в повній мірі вимог ухвали від 13.12.2022 про залишення позовної заяви без руху.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Пунктом 1 ч.4 цієї статті кодексу встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав про те, що позивачем у позовній заяві не зазначено відомості щодо відповідача, а саме Головного управління Національної поліції у Львівській області, зокрема не вказана адреса місцезнаходження, поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, що унеможливлює розгляд справи.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із п.2 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 зазначив відповідачами юридичну особу - Головне управління Національної поліції у Львівській області та її посадову особу - поліцейського інспектора ВРПП Золочівського РВП у Львівській області Зозулю М.Б. Під найменуваннями відповідачами зазначена адреса: пл.Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79000, телефон та адреса електронної пошти.

Тобто, позивачем було зазначену спільну адресу місцезнаходження відповідачів і, на переконання суду апеляційної інстанції, дана форма викладу позовної заяви не суперечить приписам п.2 ч.5 ст.160 КАС України.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта, що в заяві про усунення недоліків позовної заяви фактично ним не було зазначено лише ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, в той час як решта недоліків позовної заяви було усунуто. Вказаний недолік не є достатньою підставою для повернення позовної заяви в розумінні КАС України та не становить реальних перешкод для розгляду справи.

Положеннями ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

У ст.ст.1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі "Bellet v. France" ("Беллет проти Франції", Серії A №333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі "Miragall Escolano and Othersv. Spain" ("Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії", заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Pеrez de Rada Cavaniles v. Spain" ("Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії", заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, суд не повинен тлумачити положення ст.169 КАС України у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення статей 160,161 КАС України формально підходити до цих правових норм.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у справах №420/45/20, №215/4776/18 та №215/5994/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви у даній справі, а тому оскаржувану ухвалу суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст.242 КАС України.

Статтею 320 КАС України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського інспектора ВРПП Золочівського РВП у Львівській області Зозулі Михайла Богдановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.