Справа № 523/16080/22
Суддя: Бузовський В. В.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/14/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

за участі:

представника відповідача Некришева Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №16 в м. Одесі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6272014 від 11.12.2022 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що постановою інспектора роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жилко Євгенієм Володимировичем його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 11.12.2022 року о 05-17 год. на вулиці Грушевського в м.Одесі, ОСОБА_1 переходив проїжджу частину у забороненому місці, а саме за межами пішохідного переходу, чим порушив п.4.7 ПДР України. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена неправомірно та підлягає скасуванню, оскільки він не порушив правил дорожнього руху. Крім того, позивач зазначив про те, що його було позбавлено права на захист, відсутні докази по справі, а також невірно складено та оформлено постанову про адміністративне правопорушення. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2022 року о 05-17 год. на вулиці Грушевського в м.Одесі, в районі будинку №30, в місці де вулиця має чотири смуги для руху в обох напрямках та є розділювальна смуга, ОСОБА_1 у забороненому місці, а саме за межами пішохідного переходу, переходив проїжджу частину перед рухаючимся патрульним автомобілем, чим порушив п.4.7 ПДР України. Перетнувши проїжджу частину, позивача ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції, які перебували в зазначеному службовому транспорті. Після зупинки позивача ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції було встановлено його особу, роз`яснено підстави його зупинення, доведено про те, що він порушив правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність. Крім того, позивачу роз`яснено його права та обов`язки відповідно до діючого законодавства, після чого розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії ЕАР №6272014 від 11.12.2022 року, яку вручено особисто позивачу ОСОБА_1 під підпис. Обставини встановлені судом підтверджуються відеозаписом з реєстратора службового автомобілю та нагрудної камери ст. л-ту поліції ОСОБА_2 , а також поясненнями ст. л-ту поліції ОСОБА_2 , які були надані в судовому засіданні при допиті його у якості свідка.

Постановою інспектора роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жилко Євгенієм Володимировичем Романова В.В. притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП.

Факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП підтверджується відеозаписом на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення «Відео правопорушення ОСОБА_1 пір4» та відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора «№471212».

Крім того, згідно змісту позовної заяви вбачається, позивач ОСОБА_1 визнає факт порушення переходу проїжджої частини, а відтак і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, однак при цьому посилається на відсутність світла, погодні умови, наявність собак. Суд зазначає про те, що , будь-які погодні умови, відсутністю світла не дають право громадянам порушувати Правила дорожнього руху та своїми діями створювати небезпеку для дорожнього руху.

Судом встановлено про те, що під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора Інспектора №471212 та власним підписом позивача у граф і №8 оскаржуваної постанови.

Згідно ч 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свої рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справ вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігай: правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП встановлено, що непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших, правил дорожнього руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах, колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Також, згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Дорожній рух» встановлено, що пішохід зобов`язаний: рухатися по тротуарах, пішохідних або велосипедних доріжках, узбіччях, а в разі. їх відсутності - по краю проїзної частини автомобільної дороги чи вулиці; перетинати проїзну частину автомобільної дороги, вулиці по пішохідних переходах, а в разі їх відсутності - на перехрестях по лінії тротуарів і узбіч; керуватися сигналами регулювальника та світлофора в місцях, де дорожній рух регулюється; не затримуватися і не зупинятися без необхідності на проїзній частині автомобільної дороги, вулиці і залізничному переїзді; не переходити проїзну частину автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, поза пішохідними переходами при наявності роздільної смуги, а також у місцях, де встановлені пішохідні чи дорожні огородження; стримуватися від переходу проїзної частини при наближенні транспортного засобу з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; не виходити на проїзну частину із-за нерухомого транспортного засобу або іншої перешкоди, що обмежує видимість, не переконавшись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.

Пункт 4.7 ПДР України, передбачає, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Як вбачається з п.4.8 ПДР України, якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

Окрім того, відповідно до п. 4.14.г Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смут для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, при розгляді справи, вважає неналежним наданий представником відповідача доказ, а саме скріншоти факту вчинення правопорушення (а.с.44-45), оскільки враховуючи те, що з зазначених скріншотів неможливо встановити місце вчинення правопорушення, внаслідок низької якості самих скріншотів. Разом з тим, судом приймається до уваги відеозапис з реєстратора службового автомобілю, де чітко вбачається місце, особа та вчинення особою правопорушення. Крім того, відсутність освітлення 11.12.2022 року на вулиці Грушевського в м.Одесі на що посилається позивач, не заперечується та визнано представником відповідача, але не може бути підставою для нехтування позивачем правил дорожнього руху та не є підставою переходити проїжджу частину у будь-якому місці з порушенням правил дорожнього руху. Також, досліджені в судовому засіданні відеозаписи, зроблені позивачем ОСОБА_1 після розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки з зазначених відеозаписів не можливо встановити в яких місцях відбувався цей запис.

Таким чином, судом встановлено про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом зі службового відеореєстратора інспектора та особистого підтвердження позивача щодо скоєного правопорушення. Інші обставини, зазначені позивачем в позові, не можуть бути підставою для його задоволення, оскільки не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1227 КУпАП, є доведеним.

Керуючись ст.ст. 72,77,79,90,139,241,243-246,250,255,286,295 КАС України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження за адресою: вул.Федора Ернста, буд.3, м.Київ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя