Справа № 730/167/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 730/167/23 Суддя (судді) першої інстанції: Луговець О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області Потебні Леоніда Олексійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до інспектора 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області Потебні Леоніда Олексійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6492309 від 02 лютого 2023 року, винесену інспектором УПП в Чернігівській області Потебнею Л.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що вказана постанова є незаконною, не відповідає обставинам події, ухвалена за відсутності належних, достовірних і достатніх доказів, адмінсправа розглянута інспектором поліції упереджено, оскільки під час керування транспортним засобом він порушень ПДР не вчиняв, але на блок-посту чомусь був зупинений поліцейським, який після перевірки документів повідомив позивача про ніби-то не ввімкнену ним після зупинки аварійну сигналізацію та безпідставно склав постанову. Позивач стверджує, що на блок-посту зупинився сам, а не на вимогу поліцейського. Не заперечує, що ввімкнув аварійну сигналізацію не відразу, проте й сам інспектор поліції спочатку на це не відреагував. Вважає, що за порушення вимог п. 9.9б ПДР має наставати адміністративна відповідальність не по ч.2 ст.122 КУпАП, а за ст.125 КУпАП.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2023 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.03.2023.

Представник апелянта у судовому засіданні в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, інспектором 1-ої роти 1-го батальйону УПП в Чернігівській області молодшим лейтенантом поліції Потебнею Леонідом Олексійовичем 02 лютого 2023 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6492309 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн., який 02 лютого 2023 року о 21:27:45 год. на 98 км автодороги М01 (с. Кіпті), керуючи автомобілем марки «FORD FIESTA», д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки на вимогу працівника поліції, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9б Правил дорожнього руху. В п.7 даної постанови зазначено, що додається відеофіксація на ПВ470676.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення адміністративного стягнення, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:

- як вбачається з наданого відповідачем відеозапису № 470676 з технічного засобу, що є додатком до оскаржуваної постанови, на ньому зафіксовано в період дії в державі воєнного стану зупинку працівником поліції для перевірки документів на блок-посту в с. Кіпті автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Однак, після зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відразу не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, а зробив це лише через певний проміжок часу (близько 5 хв) в ході безпідставної суперечки з поліцейським з приводу пред`явлення для перевірки документів, коли той повідомив водія про вчинене порушення п.9.9б ПДР;

- при складанні на ОСОБА_1 постанови йому поліцейським було роз`яснено права, а сама процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідала вимогам КУпАП;

- доводи позивача про те, що він самостійно зупинився на блок-посту, а не на вимогу поліцейського, є безпідставними, оскільки спростовується відеозаписом, де зафіксовано саме зупинку інспектором поліції Потебнею Л.О. автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та йому повідомлено про її причину, а також випливає з подальшого спілкування поліцейського з водієм;

- посилання позивача на те, що він не порушував Правил дорожнього руху при зупинці, не спростовує того, що він був зобов`язаний увімкнути аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського незалежно від того, порушував він Правила чи ні;

- зауваження представника позивача про те, що інспектор поліції не відразу повідомив водія про неввімкнуту аварійну сигналізацію не впливають на сам факт допущеного ОСОБА_1 порушення вимог п.9.9б ПДР та не мають істотного значення при вирішенні справи;

- судом відхилено твердження позивача про те, що недотримання водієм вимог п.9.9б ПДР підлягає кваліфікації за ст.125 КУпАП, оскільки за порушення користування попереджувальними сигналами (до яких відноситься й аварійна світлова сигналізація) при початку руху чи зміні його напрямку (за визначенням законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху охоплює й поняття «зупинка») встановлена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Так, апелянт заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, що власне і підтверджується відеозаписом. Крім того, відповідачем неправильно обрано кваліфікацію правопорушення.

Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що поліцейським була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6492309 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн., який 02 лютого 2023 року о 21:27:45 год. на 98км автодороги М01 (с. Кіпті), керуючи автомобілем марки «FORD FIESTA», д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9б Правил дорожнього руху. В п.7 даної постанови зазначено, що додається відеофіксація на ПВ470676.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту п. 9.1ґ ПДР, попереджувальним сигналом є, зокрема, увімкнення аварійної сигналізації.

За п. 9.9б ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з відеозапису № 470676 з технічного засобу, що є додатком до оскаржуваної постанови, вбачається, що на ньому зафіксовано в період дії в державі воєнного стану зупинку працівником поліції для перевірки документів на блок-посту в с. Кіпті автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, після зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відразу не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, а зробив це лише через певний проміжок часу (близько 5хв) в ході безпідставної суперечки з поліцейським з приводу пред`явлення для перевірки документів, коли той повідомив водія про вчинене порушення п.9.9б ПДР.

При складанні на ОСОБА_1 постанови йому поліцейським було роз`яснено права, а сама процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідала вимогам КУпАП.

Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що доводи позивача про те, що він самостійно зупинився на блок-посту, а не на вимогу поліцейського, є безпідставними та необґрунтованими, позаяк, зупинка інспектором поліції Потебнею Л.О. автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відбулась на блок пості під час дії правого режиму воєнного стану, позивач не самостійно здійснив зупинку, а працівник поліції вважав за необхідне перевірити документи позивача, який, як видно з відеозапису усілякими шляхами намагався не виконувати законну вимогу поліцейського, поводив себе не коректно, при цьому, поліцейський на ці дії реагував коректно, з дотриманням вимог законодавства.

У свою чергу, посилання позивача на те, що він не порушував Правил дорожнього руху при зупинці, не спростовує того, що він був зобов`язаний увімкнути аварійну світлову сигналізацію після зупинки на вимогу поліцейського незалежно від того, порушував він Правила чи ні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є безпідставними

доводи сторони позивача про те, що недотримання водієм вимог п.9.9б ПДР підлягає кваліфікації за ст. 125 КУпАП (інші порушення, попередження), оскільки за порушення користування попереджувальними сигналами (до яких відноситься й аварійна світлова сигналізація) при початку руху чи зміні його напрямку (за визначенням законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху охоплює й поняття «зупинка») встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Дійсно, існує різна судова практика з кваліфікації подібних правопорушень, проте, колегія суддів вважає, що вжите у ч. 2 ст. 122 КУпАП поняття «зміні його напрямку», охопляє і зупинку, адже є логічним, що дана норма регламентує як початок руху зі статичного положення, зміну напрямку руху, який у свою чергу, включає в свою конструкцію і зупинку, яка по відношенню до руху, і є зміною напрямку.

Оскаржувана постанова винесена відповідачем щодо позивача на законних підставах й у межах службових повноважень, адміністративне стягнення накладено у відповідності до санкції, а тому, вимоги апелянта про її скасування є необгрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, на думку колегії суддів та з огляду на ту обставину, що аварійна світлова сигналізація є попереджувальним сигналом (п. 9.1 ПДР України), зазначена світлова сигналізація повинна бути ввімкненою протягом всього часового періоду, протягом якого особа зупинена для проведення перевірки документів на блокпосту з метою попередження інших учасників руху про вказану обставину. Порушення водієм п. 9.9 "б" ПДР України, містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Аналогічні висновки зазначені у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду (справа № 507/822/21), Другого апеляційного адміністративного суду (справа № 537/5684/18), Шостого апеляційного адміністративного суду (справи № 759/1042/20, 751/711/19).

Отже, під час розгляду даного спору, відповідач навів достатньо доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, при цьому, процедурних порушень, що мали б вплив на вирішення даного спору, колегією суддів не встановлено, тому, притягнення позивача до відповідальності за оскаржуваною постановою є законним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність оскаржуваної постанови та скоєння позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тож, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Решта тверджень та посилань в апеляційній скарзі колегією суддів не приймається до уваги через їх необґрунтованість та непідтвердженість матеріалами справи.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2023 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді Кузьменко В.В.

Василенко Я.М.