Справа № 160/20397/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
22 грудня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 01.03.2022 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 : визнати протиправним та скасувати наказ про призов на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині в частині, що стосується ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини щодо зарахування до списків в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та № 69/2022 та статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 01.03.2022 року ОСОБА_1 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу по мобілізації. Зарахований в списки частини та призначений до 232 окремого батальону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 за № 2 від 01.03.2022 року. Станом на дату подання даної позовної заяви до суд позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Як зазначає позивач, останній, під час мобілізації в обов`язковому порядку мав пройти медичний огляд за результатами якого і повинна встановлюватись його придатність до військової служби. Проте, обов`язкову медичну комісію відповідно до Положення та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач не проходив, тому як працівники військомату ІНФОРМАЦІЯ_5 не направили його та начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 наказ про проведення медичного огляду позивача не видавався, як це вимагає Положення та ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», що є грубим порушенням з боку відповідача. Отже, військкомат проігнорував вимоги Положення № 402 і незаконно його мобілізував та направив на проходження військової служби без належного на те медичного огляду. На підставі означеного, позивач вважає його призов за мобілізацією незаконним.
Ухвалено призначити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалено витребувати у відповідача письмові пояснення із зазначенням правомірності/протиправності призову на військову службу позивача без проходження медичного огляду та правові підстави зарахування позивача до лав ЗСУ.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Означена правова позиція викладена в тексті ухвали Касаційного адміністративного суду Верховного Суду по страві №560/5541/20 від 17.11.2022 р., в тексті якого зазначено, що байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема, у неотриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, оскільки відзив на позовну заяву до суду не надходив, а матеріали справи містять відомості про належне повідомлення відповідача щодо відкриття провадження у справі та необхідність подання відзиву до суду, останнє не перешкоджає розгляду справи.
20.02.2023 р., представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було подано пояснення на позовну заяву, в тексті яких зазначено наступне.
Позивач, молодший сержант ОСОБА_1 , відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року №2, зарахований до списків особового складу частини та проходив військову службу на посаді - командира 2 стрілецького відділення З стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ; відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 року №170, увільнений від займаних посад та призначений до складу частини та проходить військову службу на посаді - стрільця-помічника гранатометника 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .
03.12.2022 року старший бойовий медик роти РВП солдат ОСОБА_2 доповів рапортами вх. № 1656/03.12.22. від 03.12.2022р. та вх. № 1657/03.12.22 від 03.12.2022р., що військовослужбовці молодший сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 перебували у відпустці до 31.10.2022р., після чого 31.10.2022р. вони надали довідки про перебування на лікуванні в КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» з діагнозом: короновірусна хвороба (СОУГО-19). Останнім часом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинили виходити на зв`язок, інших документів, що підтверджують їх подальше лікування, не надали.
Відповідно до пояснень командира 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки молодшого сержанта ОСОБА_4 , стало відомо, що молодший сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 перебували у відпустці, але не повернулись з неї до 31.10.2022р., надавши довідки про перебування на лікуванні у м. Павлоград, припинили виходити на зв`язок та жодних документів не надавали. Своїми поясненнями молодший сержант ОСОБА_4 підтвердив інформацію надану старшим бойовим медиком роти вогневої підтримки солдатом ОСОБА_2 .
Відібрати пояснення у молодшого сержанта ОСОБА_1 та солдата ОСОБА_3 не вбачається можливим так як зазначені військовослужбовці 31.10.2022 р. самовільно залишили розташування військової частини НОМЕР_1 та на теперішній час (03.12.2022 р.) до військової частини НОМЕР_1 не прибули. Пошукові заходи зазначених військовослужбовців на території військової частини НОМЕР_1 позитивних результатів не дали.
Слід зазначити, що відповідно бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади сил ТрО №278т від 04.06.2022 року по теперішній час військова частина НОМЕР_1 безпосередньо бере участь в веденні бойових дій та виконує бойове завдання на лінії зіткнення з ворогом, враховуючи зазначене - факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцями під час несення служби негативно впливає на боєздатність військової частини та військову дисципліну.
В ході службового розслідування було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 відсутні на службі без поважних причин в умовах воєнного стану в період з 31.10.2022 р. по теперішній час (по 03.12.2022) -більше 10 діб в умовах воєнного стану.
Молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, що проходить військову службу в Збройних Силах України на підставі Указів Президента України від 24.02.2022року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 01.03.2022 року, діючи умисно в умовах воєнного стану порушив вимоги статей 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 4 статті 408 ККУ.
На підставі означеного вище, представник третьої особи просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд зазначає, що дана справа вирішується в межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є громадянином України, що підтверджується паспортом, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року №2, копія якого міститься в матеріалах справи, молодший сержант ОСОБА_1 , зарахований до списків особового складу частини та проходив військову службу на посаді - командира 2 стрілецького відділення З стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 року №170, копія якого міститься в матеріалах справи, увільнений від займаних посад та призначений до складу частини та проходить військову службу на посаді - стрільця-помічника гранатометника 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до рапортів за вх. № 1656/03.12.22. від 03.12.2022р. та вх. № 1657/03.12.22 від 03.12.2022р., 03.12.2022 року старший бойовий медик роти РВП солдат ОСОБА_2 доповів, що військовослужбовці молодший сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 перебували у відпустці до 31.10.2022р., після чого 31.10.2022р. вони надали довідки про перебування на лікуванні в КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» з діагнозом: короновірусна хвороба (СОУГО-19). Останнім часом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинили виходити на зв`язок, інших документів, що підтверджують їх подальше лікування, не надали.
Відповідно до пояснень командира 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки молодшого сержанта ОСОБА_4 , стало відомо, що молодший сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 перебували у відпустці, але не повернулись з неї до 31.10.2022р., надавши довідки про перебування на лікуванні у м. Павлоград, припинили виходити на зв`язок та жодних документів не надавали. Своїми поясненнями молодший сержант ОСОБА_4 підтвердив інформацію надану старшим бойовим медиком роти вогневої підтримки солдатом ОСОБА_2 .
Відібрати пояснення у молодшого сержанта ОСОБА_1 та солдата ОСОБА_3 не вбачається можливим так як зазначені військовослужбовці 31.10.2022 р. самовільно залишили розташування військової частини НОМЕР_1 та на теперішній час (03.12.2022 р.) до військової частини НОМЕР_1 не прибули. Пошукові заходи зазначених військовослужбовців на території військової частини НОМЕР_1 позитивних результатів не дали.
Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади сил ТрО №278т від 04.06.2022 року по теперішній час військова частина НОМЕР_1 безпосередньо бере участь в веденні бойових дій та виконує бойове завдання на лінії зіткнення з ворогом, враховуючи зазначене - факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцями під час несення служби негативно впливає на боєздатність військової частини та військову дисципліну.
В ході службового розслідування було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_3 відсутні на службі без поважних причин в умовах воєнного стану в період з 31.10.2022 р. по 03.12.2022 р. - більше 10 діб в умовах воєнного стану, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.12.2022 р. №448-П «Про завершення службового розслідування», копія якого міститься в матеріалах справи.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ, у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 1, 5, 7, 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Частиною 10 статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, зокрема, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, виконувати військовий обов`язок у запасі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється:
- громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;
- іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч.6 ст.2 Закону №2232-ХІІ).
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. (ч.14 ст.2 Закону №2232-ХІІ)
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу піл час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до статті 1 вищезазначеного Закону, встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
У відповідності до частин 5, 6, 8 статті 4 Закону №3543-XII передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації. З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до абзацу другого частини першої, частини третьої статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.
Під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів (військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
- заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
- визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);
- жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі жінки та чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);
- жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);
- жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;
- жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває дитина з інвалідністю, яка має будь-які види порушень функцій організму III - IV ступеня їх вираження та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії II - III ступеня їх вираження відповідно до критеріїв встановлення інвалідності дітям, затверджених Кабінетом Міністрів України, або дитина з інвалідністю, яка має функціональні порушення в організмі та обмеження життєдіяльності, що відповідають критеріям для встановлення I чи II групи інвалідності для повнолітньої особи згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);
- жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю II групи, до досягнення нею 23 років;
- усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання);
- зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;
- народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;
- інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.
Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:
- здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти;
- наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;
- жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа: військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули або пропали безвісти під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення; осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії з утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Особи, зазначені в абзацах четвертому - восьмому частини другої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою.
Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги). Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указу Президента України від 18.04.2022 №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
З аналізу норм Законів №2232-ХІІ, №3543-XII слідує, що під час загальної мобілізації, ці Закони не містять заборони для територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомлення громадян про прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки засобами телефонного зв`язку та іншими засобами.
Громадяни мають право і самостійно за власним бажанням з`являтись до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання свого конституційного обов`язку захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Формою виклику є мобілізаційні розпорядження, повістки або розпорядженнях військових комісарів.
Так, позивач, молодший сержант ОСОБА_1 , відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року №2, зарахований до списків особового складу частини та проходив військову службу на посаді - командира 2 стрілецького відділення З стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до частини 13 статті 2 Закону№2232-ХІІ громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 10 статті 14 Закону №2232-ХІІ за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:
- придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;
- тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;
- підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);
- непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;
- непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;
- підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання;
- підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.1 розділу ІІ Положення медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті; кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях (далі - ММО) та у складі миротворчого персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.
Відповідно до пункту 1.5 розділу ІІ Положення у воєнний час військовослужбовці, військовозобов`язані, працівники Збройних Сил України, крім ВЛК, зазначених у пункті 1.4 розділу II Положення, проходять медичний огляд також у ВЛК евакуаційних пунктів, госпітальних баз.
З огляду на викладе, позивач, під час мобілізації повинен був пройти медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності його до військової служби.
Судом встановлено, що медичну комісію ОСОБА_1 не проходив через дуже стислий строк мобілізаційного плану. Тому позивач в обов`язковому порядку мав пройти медичний огляд за результатами якого і повинна встановлюватись його придатність до військової служби.
Отже, позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо видачі наказу № 2 від 01.03.2022 року по стройовій частині, відповідно до якого ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 , та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 : визнати протиправним та скасувати наказ № 2 від 01.03.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 , по стройовій частині в частині, що стосується ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.27 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.
До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.
До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.
Так, позивач у відповідності до норм Закону №2232-ХІІ є військовозобов`язаним. Крім того, з огляду на норми статті 23 Закону №3543-ХІІ, яка визначає порядок відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не відноситься до кола військовозобов`язаних осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Отже, у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо видачі наказу № 2 від 01.03.2022 року по стройовій частині, відповідно до якого ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 , та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 : визнати протиправним та скасувати наказ № 2 від 01.03.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 , по стройовій частині в частині, що стосується ОСОБА_1 , слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Статтею 139 КАС України, визначено порядок розподілу судових витрат.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії , задовольнити частково.
Визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова