Справа № 480/493/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року Справа № 480/493/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелета С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа - Державна установа "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся через уповноваженого представника, адвоката - Семишкур Станіслава Вікторовича, через систему "Електронний суд" до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі відповідач, Департамент), третя особа - Державна установа "Сумський слідчий ізолятор", і просить суд визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як особі з інвалідністю за період з 01.08.2015 по 31.08.2021; зобов`язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу, як особі з інвалідністю за період з 01.08.2015 по 31.08.2021.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 12.03.2011 постійно перебував під вартою в ДУ «Сумській слідчий ізолятор», а згідно вироку від 25.08.2015 по справі №1-46/12 засуджений до довічного утримання. Згідно довідки до акту огляду МСЕК Ковпаківського району м.Суми з 2015 року встановлено інвалідність, яку після оглядів продовжували. На час звернення позивач має 3 групу інвалідності. Позивач через представника у 2015 році звернувся до відповідача із заявою про надання йому державної соціальної допомоги, як особі, яка не має право на пенсію та інваліду другої групи, але за результатом розгляду заяви позивача не було направлено жодного рішення, відповіді не було надано. В подальшому мати позивача також зверталася до відповідача із відповідними заявами, і позивачу після відповідних до оформлень документів призначено відповідну допомогу, але з 01.09.2021 по 30.09.2024. Позивач не погоджується із тим, що ним не було в установлений строк усунено відповідні порушення поданої у 2015 році заяви, оскільки відповідач не повідомив про відповідні недоліки, не було встановлено строку та доведено до позивача в установлений строк, а тому позивач має право на державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю за період з 01.08.2015 по 31.08.2021.
Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відмовлено у розгляді справи за участю сторін в режимі відеоконференції. Також під час звернення позивача із позовом судом поновлено строк звернення до суду, витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії документів, що стосуються суті позовних вимог щодо призначення соціальної допомоги з доданими до неї документами та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Також судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивача строку звернення до суду.
У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками, в якому заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначив, що 18.08.2015 до управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради надійшла виписка з акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.05.2015 щодо встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок загального захворювання ОСОБА_1 до 01.06.2016 (дата чергового переогляду - 06.05.2016).
21.08.2015 від ОСОБА_1 надійшла заява для призначення соціальної допомоги. За результатами опрацювання вищевказаної заяви управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради засобами поштового зв`язку направлено повідомлення від 21.08.2015 № 5111/04 про необхідність надання додаткових документів для визначення права на отримання соціальної допомоги, яке надіслано поштовим зв`язком на адресу позивача, зазначеною в заяві від 21.08.2015. Рішенням управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради від 23.11.2015 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні соціальної допомоги відповідно до пунктів 10, 36 Порядку, оскільки не поданий повний пакет документів у трьохмісячний термін до 20.11.2015, а саме: довідка про склад сім`ї за місцем постійного проживання, вирок суду для визначення права на призначення зазначеної допомоги. Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради засобами поштового зв`язку направлено позивачу повідомлення про відмову в призначення соціальної допомоги за адресою, зазначеною в заяві про призначення соціальної допомоги.
За період з листопада 2015 року по червень 2022 року від ОСОБА_1 чи через його представника або ДУ «Сумський СІЗО» жодних заяв та документів для призначення соціальної допомоги до Департаменту не надходили. Всі звернення позивача та його матері ОСОБА_2 за вказаний період стосувалися лише роз`яснень умов та порядку призначення соціальної допомоги, але заяви про призначення соціальної допомоги не надходили. До відповідача виписки з акта огляду МСЕК про переогляд ОСОБА_1 та надалі визнання його особою з інвалідністю за період з 01.06.2016 до 29.09.2021 до Департаменту не надходила.
Відповідач звертає увагу суду на недостовірність викладених у позовній заяві фактів, зокрема, що 14.08.2020 матір`ю позивача було сформований необхідний пакет документів для призначення соціальної допомоги та її оформлення, але 25.07.2022 Департаментом була призначена соціальна допомога за період часу з 01.09.2021 по 30.09.2024, оскільки заява, на яку посилається позивач, взагалі не містила «необхідного пакету документів» для призначення соціальної допомоги.
14.08.2020 засобами поштового зв`язку надійшла заява від ОСОБА_2 (матері позивача), в якому було запитано про перелік документів для призначення соціальної допомоги та обставини звернення за її оформленням, про що була надана відповідачем відповідь від 28.08.2020 № Н-1238/12.06-29.
Разом з тим, ОСОБА_2 було зазначено про можливість засудженої особи отримувати соціальну допомогу за місцем відбування особою покарання у відповідності до вимог пункту 36 Порядку. Відповідач зазначає, що соціальна допомога призначається за умови проходження інвалідом повторного огляду, що підтверджується довідкою з акта огляду МСЕК. Відтак, вказаний вид допомоги призначається лише на строк, що обумовлюється строком, визначеним у довідці з акта огляду МСЕК.
29.09.2021 до департаменту надійшла виписка з акту огляду МСЕК про встановлення ОСОБА_3 III групи інвалідності внаслідок загального захворювання з 15.09.2021 (термін зарахувати з 01.09.2021).
05.10.2021 при зверненні ОСОБА_2 у телефонному режимі до департаменту їй були надані роз`яснення щодо умов та порядку призначення соціальної допомоги, зокрема щодо можливості оформлення соціальної допомоги нею за довіреністю або за особистим зверненням ОСОБА_1 до представника ДУ «Сумський СІЗО».
У ході спілкування з представником ДУ «Сумський СІЗО» в телефонному режимі відповідачем було з`ясовано, що ОСОБА_1 відмовився від оформлення документів для призначення соціальної допомоги через представника ДУ «Сумський СІЗО».
Надалі, 29.10.2021 та повторно 12.01.2022 ОСОБА_1 на адресу ДУ «Сумський СІЗО» засобами поштового зв`язку були відправлені листи, які містили інформацію про роз`яснення порядку призначення соціальної допомоги, умов її оформлення та виплати.
08.07.2022 від ОСОБА_2 надійшов лист з документами для призначення соціальної допомоги, 18.07.2022 ОСОБА_2 подала заяву та декларацію.
Рішенням від 25.07.2022 ОСОБА_1 була призначена соціальна допомога за період з 01.09.2021 по 30.09.2024, тобто по дату встановлення інвалідності (01.10.2024).

Враховуючи зазначає, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки правомірно було призначено допомогу з 01.09.2021 рішенням від 25.07.2022. При цьому зазначає, що позовна заява не містить жодних обґрунтувань протиправності дій департаменту щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги як особі з інвалідністю за спірний період, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушеним правом позивача та протиправними діями зі сторони департаменту. У контексті зазначеного, викладені у позовній заяві твердження позивача мають абстрактний характер, та й взагалі, виходячи із загальних засад адміністративного судочинства. Позивач в обґрунтовування своїх вимог, не може посилатися на самі лише неправомірні дії департаменту. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. В свою чергу, відсутність спірних відносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Крім того, звертає увагу суду на те, що представник позивача у позовній заяві зазначає пункт 36 Порядку, який діяв в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1182. Однак до спірного періоду (з 01.08.2015 по 01.01.2017) вказані норми не можуть бути застосовані, оскільки засудженим особам надано право на отримання соціальної допомоги лише з 01.01.2017 (дата набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1182).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно вироку суду Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.08.2015 по справі №1-46/12 позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі. Також у вироку від 25.08.2015 судом зазначено, що з 12.03.2011 позивач знаходиться під вартою в Державній установі "Сумський слідчий ізолятор».

Згідно виписки з акту огляду МСЕК позивачу 08.05.2015 була встановлена ІІ група інвалідності терміном до 01.06.2016.

Від ГУПФУ в м.Сумах до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради 18.08.2015 надійшла виписка з акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.05.2015 щодо встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок загального захворювання ОСОБА_1 до 01.06.2016 (дата чергового переогляду - 06.05.2016).

21.08.2015 від ОСОБА_1 надійшла заява від 21.08.2015 для призначення соціальної допомоги. До заяви про призначення соціальної допомоги додано додаткові документи на 6 аркушах, про що зазначено під час реєстрації заяви позивача за №31209 від 21.08.2015.

За результатами опрацювання вищевказаної заяви Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради оформлено повідомлення від 21.08.2015 № 5111/04 про термінове звернення до Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради з питання призначення допомоги інваліда 2 групи, а також зазначено «з собою мати паспорт, соцрахунок».

Рішенням від 23.11.2015 на підставі звернення позивача від 21.08.2015 було відмовлено у призначення соціальної допомоги, оскільки позивачем не подано повний пакет документів у трьохмісячний термін до 20.11.2015, а саме довідка про склад сім`ї з місця проживання, вирок суду для визначення права на призначення зазначеної допомоги.

В подальшому до Департаменту надійшла від представника ОСОБА_1 заява від 18.07.2022 про призначення соціальної допомоги.

Рішення від 25.07.2022 ОСОБА_1 призначена соціальна допомога з 01.09.2021 по 30.09.2024.

Як зазначає відповідач соціальна допомога призначена з 01.09.2021, враховуючи дату встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи згідно виписки з акта огляду МСЕК від 21.09.2021.

Позивач зазначає в адміністративному позові, що позивач протиправно не отримав соціальну допомогу з 01.08.2015 по 21.09.2021 згідно поданої заяви 21.08.2015, оскільки жодних повідомлень від відповідача про розгляд його заяви не отримував, про існування прийнятого рішення, яким було відмовлено у призначенні соціальної допомоги не отримував, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам» (далі Закон) громадяни України, які досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону або є інвалідами і не одержують пенсію та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону (в редакції станом на 01.01.2012) було передбачено, що особам з інвалідністю може бути призначена державна соціальна допомога, в разі, якщо особа відповідає умовам призначення державної соціальної допомоги, які зазначені в ст. 4 Закону.

Так, державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка:

1) досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону та не має права на пенсію відповідно до чинного законодавства або визнана інвалідом в установленому порядку;

2) не одержує пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності";

3) є малозабезпеченою особою (крім інвалідів, зазначених у пункті 4 цієї частини).

Відповідно до ст. 5 Закону (в редакції станом на 01.01.2012) державна соціальна допомога інвалідам призначаються з дня звернення за допомогою. Якщо звернення за допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності, допомога призначається з дня визнання особи інвалідом органами медико-соціальної експертизи.

Відповідно до ст. 10 Закону (в редакції станом на 01.01.2012) особам, які перебувають на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі), виплачується 20 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги інвалідам.

Строки виплати державної соціальної допомоги за минулий час передбачені ст. 11 Закону (в редакції станом на 01.01.2012).

Зокрема, суми державної соціальної допомоги інвалідам, що призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги інвалідам, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує відповідну допомогу, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати інвалідам здійснюється згідно із законом.

В даному випадку ОСОБА_1 було визнано особою з інвалідністю у 08.05.2015 та встановлено ІІ групу інвалідності.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК від 08.05.2015 інвалідність встановлена строком до 01.06.2016, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином позивач, який знаходився на час визнання його особою з інвалідністю ІІ групи, на повному державному утриманні, мав право на отримання соціальної допомоги, яка повинна була призначена на період, зазначений у виписки з акта огляду МСЕК від 08.05.2015, зокрема з 08.05.2015 по 01.06.2016.

Своє волевиявлення, як особа з інвалідністю, на право отримати соціальну допомогу позивачем реалізовано шляхом подання відповідної заяви від 21.08.2015.

Суд зазначає, що станом на день подання заяви від 21.08.2015, відповідно до Порядку №261 у відповідача не було правових підстав для відмови у призначенні соціальної допомоги та винесення рішення від 23.11.2015 про відмову в призначенні соціальної допомоги з тих підстав, що позивач не надав до заяви додаткові документи.

Так, відповідно до рішення від 23.11.2015 зазначено підставою для відмови у призначенні соціальної допомоги п. п. 10, 36 Порядку №261, але даними пунктами не передбачено право для відмови у призначенні соціальної допомоги. Зазначеним нормами передбачено перелік документів, які повинен надати заявник (п.10), а також умова припинення відповідної виплати у разі застосування до одержувача соціальної допомоги такого виду покарання, як позбавлення волі, оскільки виплата допомоги припиняється з дня набрання сили обвинувальним вироком суду і поновлюється з дня закінчення строку ув`язнення (п.36).

Слід зазначити, що твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не надав у строки додаткові документи до заяви від 15.08.2015, судом визнається необґрунтованим.

Так, до матеріалів справи відповідачем надано лист від 21.08.2015 №5111/04 (а.с.52), в якому зазначено, що позивачу необхідно «Терміново звернутися до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради з питання призначення допомоги інваліда ІІ групи. З собою мати паспорт, соцрахунок».

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначає, що повідомлення від 21.08.2015 №5111/04 було направлено позивачу у зв`язку із необхідністю надати додаткові документи для визначення права на отримання соціальної допомоги.

Разом із тим, такі твердження спростовуються змістом такого направлення, оскільки жодної інформації про необхідність надання позивачем додаткових документів, зокрема довідку про склад сім`ї та вирок суду, чи зазначення переліку документів, які позивач повинен надати, таке повідомлення від 21.08.2015 №5111/04 не містить.

Крім того, у заяві від 21.08.2015 відповідальною особою управління соціального захисту населення було здійснено відповідну відмітку стосовно надання додаткових документів для розгляду такої заяви, зокрема, зазначено «додати дов. МЦЗ, д/реєстр, доп. освіта, дод. 20.11.2015».

Разом із тим, інформації про необхідність надання вироку чи довідки про склад сім`ї в заяві від 21.08.2015 відповідальною особою управління соціального захисту населення не було зазначено, не відображено.

Слід зазначити, що в матеріалах справи містяться надані представником відповідача документи, які стосуються позивача та поданої заяви від 21.08.2015, а саме довідка з міського центру зайнятості від 16.11.2015 №2290 стосовно позивача, довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.11.2015 стосовно позивача, свідоцтво про неповну загальну середню освіту ОСОБА_1 , копію якої завірено уповноваженої особи управління 20.11.2015.

Таким чином документи, про необхідність надання яких зазначено відповідачем в заяві від 21.08.205, були в наявності в управлінні соціального захисту населення до 21.11.2015, про їх відсутність чи ненадання не зазначено у рішенні від 23.11.2015 про відмову у призначення соціальної допомоги.

Ні в заяві позивача від 21.08.2015, ні в повідомленні від 21.08.2015 №5111/04 інформації про необхідність надання позивачем додаткових документів, зазначених в рішенні від 23.11.2015, не відображено.

При цьому Управління соціального захисту населення Сумської міської ради рішенням від 23.11.2015 відмовляє у призначенні соціальної допомоги у зв`язку із тим, що позивач в термін до 20.11.2015 не надав довідку про склад сім`ї з місця проживання та вирок суду для визначення права на призначення зазначеної допомоги.

Таким чином у повідомленні від 21.08.2015 №5111/04 Управління соціального захисту населення Сумської міської ради взагалі не зазначало про те, що позивач в строк до 20.11.2015 повинен надати довідку про склад сім`ї з місця проживання та вирок суду.

В даному випадку судом враховується, що позивач з 12.03.2011 знаходився під вартою, про що зазначено у вироку від 25.08.2015, тобто на повному державному утриманні.

Крім того, слід зазначити, що позивачем на заяві від 15.08.2015 зазначено про зобов`язання повідомити УСЗН м.Суми день набуття сили обвинувального вироку суду, термін та місце відбування покарання, оскільки така обставина впливає на час припинення відповідної виплати.

Ні під час звернення позивача із заявою від 21.08.2015, ні станом на день прийняття рішення 23.11.2015, відносно позивача був відсутній вирок суду, який набрав законної сили, а тому відсутність такого документу не позбавляла можливість відповідача у нарахуванні та виплаті відповідної суми соціальної допомоги.

Враховуючи перебування позивача станом на 21.08.2015 під вартою з 12.03.2011, ненадання позивачем довідки про склад сім`ї з місця проживання не позбавляло можливості для визначення розміру соціальної допомоги позивачу, як особі, яка станом на 21.08.2015 знаходилася на повному державному утриманні, відповідної суми соціальної допомоги.

Судом враховується, що довідка про склад сім`ї з місця проживання не подавалася позивачем ні під час подання заяви від 21.08.2015, відсутня також в додатках до заяви, поданої під час звернення за отриманням соціальної допомоги позивачем у 2022 році. Незважаючи на зазначене, відсутність такого документу не позбавила можливості відповідача у 2022 році визначити суму соціальної допомоги позивачу, як особі з інвалідністю.

Із врахуванням зазначеного, матеріалами справи підтверджується, що позивач у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності до набуття обвинувального вироку суду, яким до позивача застосовано такий вид покарання, як позбавлення волі, подав заяву від 15.08.2015 про призначення соціальної допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи.

Таким чином позивач, як особа, яка перебувала на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) з 12.03.2011, та якій було встановлено ІІ групу інвалідності вперше, мала право на призначення та отримання соціальної допомоги відповідно до поданої заяви від 21.08.2015, яка повинна бути виплачуватися до дня набрання вироком законної сили, тобто до 03.02.2016.

Так, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, який функціонує відповідно до Закону України «Про доступ до судовий рішень», вирок суду від 25.08.2015 по справі №1-46/12 набрав законної сили 03.02.2016.

Відповідно до Порядку №261 (в редакції станом на 02.04.2012), тобто на час встановлення позивачу інвалідності у 2015 році було передбачено, що особам, які перебувають на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі), виплачується 20 відсотків призначеного розміру соціальної допомоги (п. 33).

У разі застосування до одержувача соціальної допомоги або допомоги на догляд такого виду покарання, як позбавлення волі, виплата допомоги припиняється з дня набрання сили обвинувальним вироком суду і поновлюється з дня закінчення строку ув`язнення (п.36).

Таким чином зазначена норма передбачала, що така допомога під час відбування цього покарання не могла бути призначена, а її виплата припинялася з дня набрання сили обвинувальним вироком суду і поновлювалася з дня закінчення строку ув`язнення.

Разом із тим, зазначені норми не позбавляли права позивача на отримання такої виплати, як особа з інвалідністю та яка знаходилася на повному державному утриманні, але відносно якої до 03.02.2016 не було в наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили.

Про те, що позивач взагалі не має права на отримання такої соціальної допомоги в рішенні від 23.11.2015 також не зазначено. Підставою для відмови зазначено виключено ненадання документів позивачем.

Разом із тим, п. 11 Порядку №261 (в редакції станом на 21.08.2015) зазначено, що у разі коли до заяви про призначення соціальної допомоги додано не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи необхідно додати. У разі подання решти документів не пізніше трьох місяців з дня і відправлення повідомлення про необхідність їх подання днем звернення вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення соціальної допомоги.

Таким чином зазначеною нормою передбачено обов`язок повідомити заявника із тим, які документи не були надані, і які повинні бути надані заявником.

В даному випадку, додаткові документи, які позивачу необхідно було додатково надати до заяви від 21.08.2015, що зазначені відповідальною особою управління соціального захисту населення у заяві від 21.08.2015, а саме довідку міського центру зайнятості, державного реєстру, освіти позивача були додані до заяви та були в наявності в строк до 20.11.2015.

Відповідно до ст. 11 Закону суми державної соціальної допомоги особам з інвалідністю, що призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги особам з інвалідністю не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує відповідну допомогу, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

При цьому виплата допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини допомоги у зв`язку з порушенням строків її виплати особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю здійснюється згідно із законом.

В даному випадку, про факт встановлення позивачу інвалідності ІІ групи у 2015 році Управління соціального захисту населення Сумської міської ради (на даний час - Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради) було проінформовано Управлінням Пенсійного фонду в м.Сумах, який направив оригінал виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії ААВ №928174, що підтверджується листом від 18.08.2015 та зареєстровано в Управлінні СЗН СМР за номером 460 від 18.08.2015 (а.с.42).

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що у позивача право на отримання соціальної допомоги виникло з дня встановлення інвалідності, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК (до довідки серії ААВ №928174), за результатом якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності вперше строком до 01.06.2016.

Саме у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи строком до 01.06.2016 позивачем було подано заяву від 21.08.2015 про призначення соціальної допомоги.

Із врахуванням зазначеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність відмови позивачу у призначення соціальної допомоги згідно поданої заяви від 21.08.2015, що в свою чергу позбавило права позивача на нарахування та виплату суми соціальної допомоги як особи з інвалідністю ІІ групи по заяві від 21.08.2015 в період з дня встановленні інвалідності 08.05.2015 по день набрання вироком законної сили, тобто по 03.02.2016, а тому виплата такої допомоги за минулий час не обмежується будь-яким строком, а нарахування повинно бути здійснено з дня встановлення позивачу інвалідності ІІ групи з 08.05.2015.

Разом із тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, зазначених в адміністративному позові, оскільки невиплата коштів відбувалася у зв`язку із прийнятим рішення Управління соціального захисту населення від 23.11.2015, а не шляхом визнання протиправних дій Департаменту, а тому саме зазначене рішення підлягає скасуванню.

В даному випадку, судом враховується, що на час розгляду справи відповідачем взагалі заперечується право позивача на отримання соціальної допомоги на підставі поданої заяви від 21.08.2015 у зв`язку із встановленням позивачу 08.05.20015 ІІ групи інвалідності.

У зв`язку із чим суд вважає за необхідне для обрати належних спосіб захисту порушеного права позивача та у відповідності до ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення від 23.11.2015 про відмову позивачу у призначенні соціальної допомоги згідно поданої заяви від 21.08.2015, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.08.2015 та нарахувати та виплатити позивачу суму соціальної допомоги, як особі, яка не має право на пенсію та особі з інвалідністю другої групи за період з 08.05.2015 по 03.02.2016.

Стосовно позовних вимог щодо не нарахування та невиплату відповідачем суми соціальної допомоги за період з 03.02.2016 по 31.08.2021, суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи із наступного.

З 03.02.2016 відносно позивача набув законної сили обвинувальний вирок, яким позивача засуджено до довічного позбавлення волі, а тому соціальна допомога під час відбування покарання не могла бути призначена, а виплата повинна бути припинена з дня набрання сили обвинувальним вироком суду до дня закінчення строку ув`язнення.

Таким чином з 03.02.2016 по 01.01.2017 у відповідача відповідно до діючого на час спірних правовідносин не було повноважень на призначення, нарахування чи виплату відповідної соціальної допомоги.

Стосовно спірних правовідносин з 01.01.2017, судом враховується, що під час відбування покарання позивачем з 03.02.2016, набула чинності з 01.01.2017 постанова від 30.12.2015 № 1182, якою Кабінет Міністрів України згідно з внесеними змінами, передбачив, що засуджені мають право на призначення соціальної допомоги, яка за наявності відповідного права призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем відбування особою покарання.

Особа, яка під час відбування покарання набула права на соціальну допомогу, подає до адміністрації установи виконання покарань клопотання щодо забезпечення необхідних умов для призначення їй соціальної допомоги за місцезнаходженням такої установи, зокрема щодо виклику представників органів праці та соціального захисту населення і офіційного прийому ними в установленому порядку відповідних документів, передбачених пунктом 10 цього Порядку, безпосередньо від особи, яка відбуває покарання, або від її представника за довіреністю.

Адміністрація установи виконання покарань не більш як протягом 30 днів з дати реєстрації клопотання особи, яка набула права на призначення соціальної допомоги під час відбування покарання, забезпечує зустріч цієї особи із представником органу праці та соціального захисту населення та всебічно сприяє належному оформленню і поданню нею відповідних документів або забезпечує умови для оформлення і подання необхідних документів через її представника.

Особи, яким до відбування покарання була призначена соціальна допомога, продовжують її отримувати на загальних підставах.

Матеріалами справи не підтверджується, що позивач чи представник позивача після 01.01.2017 надав під час відбування покарання відповідну заяву до відповідача про призначення соціальної допомоги як особі з інвалідністю.

Крім того, відсутні докази того, що позивачем з 01.01.2017 було подано до адміністрації установи виконання покарань клопотання щодо забезпечення необхідних умов для призначення їй соціальної допомоги за місцезнаходженням такої установи, зокрема щодо виклику представників органів праці та соціального захисту населення і офіційного прийому ними в установленому порядку відповідних документів.

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов зазначає, що заяви від позивача з 01.01.2017 не надходили, жодних виписок з акту огляду МСЕК про встановлення позивачу інвалідності не було отримано.

Слід зазначити, що в адміністративному позові представником позивача такі обставини також не зазначаються.

Стосовно посилання представника позивача в позові, що від представника позивача, а саме матері ОСОБА_2 була подана у 2020 році заява від ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідачем до матеріалів справи надано заяву ОСОБА_2 від 08.08.2020, яка стосувалася надання лише роз`яснень Департаментом щодо переліку документів, які потрібно надати позивачу як особі з інвалідністю та орган, до якого необхідно подати такі документи для отримання позивачем соціальної допомоги. Разом із тим, до заяви від 08.08.2020 жодних документів від ОСОБА_1 надано не було.

На заяву ОСОБА_1 відповідачем надіслано лист Департаменту від 28.08.2020 №Н-1238/12.06-29, в якому відповідачем зазначено про порядок подання відповідної заяви та документів, що стосуються отримання соціальної допомоги особі з інвалідністю, яка відбуває покарання.

В адміністративному позові представником позивача взагалі не обґрунтовується правомірність зв`ялених позовних вимог стосовно не нарахування відповідачем соціальної допомоги після 01.01.2017 та обставини наявності заяви позивача про призначення соціальної допомоги, як особи з інвалідністю та яка відбуває покарання.

В даному випадку, позовні вимоги обґрунтовані виключно наявністю заяви позивача, яка була надана до Департаменту 21.08.2015, і за результатом розгляду якої прийнято рішення про відмову у відповідному нарахуванні соціальної допомоги. Разом із тим, такі обставини стосуються включно періоду до 01.01.2017, про що судом зазначено вище.

Про факт встановлення позивачу інвалідності ІІ групи у 2015 році Управління соціального захисту населення Сумської міської ради (на даний час - Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради) було проінформовано Управлінням Пенсійного фонду в м. Сумах, який направив оригінал виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії ААВ №928174, що підтверджується листом від 18.08.2015 та зареєстровано в Управлінні СЗН СМР за номером 460 від 18.08.2015 (а.с.42).

Саме у зв`язку із встановленням інвалідності, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК (до довідки серії ААВ №928174) строком до 01.06.2016 позивачем було подано заяву від 21.08.2015 про призначення соціальної допомоги.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що після внесення відповідних змін до Порядку №261 з 01.01.2017 позивачем (представником позивача) було реалізовано свої право на отримання відповідної соціальної допомоги шляхом подання відповідної заяви лише 18.07.2022, під час визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ групи в термін з 01.09.2021 по 01.10.2024, що підтверджується матеріалами справи.

У Департаменту після 01.01.2017 без заяви позивача, чи його представника, на призначення відповідної соціальної допомоги, обов`язок надання якої передбачено нормами Закону та Порядку №261, відсутні повноваження на власний розсуд призначити таку соціальну допомогу будь-якій особі. Виключно після подання заяви у 2022 році відповідачем було визначено відповідну суму соціальної виплати позивачу на строк, зазначений у відповідній довідці МСЕК з 01.09.2021 по 01.10.2024.

Враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджується факт звернення позивача після 01.01.2017 із відповідною заявою для призначення соціальної допомоги, Департаментом були надані відповідні роз`яснення матері ОСОБА_1 у 2020 році стосовно порядку подання відповідної заяви, але заяви до відповідача не було подано ні позивачем, ні представником позивача, у суду відсутні підстави для визнання дій протиправними та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму соціальної допомоги за період з 01.01.2017 по 31.08.2021.

Стосовно посилання представника позивача та додання документів до адміністративного позову, що стосується подання відповідних звернень та скарг позивача до правоохоронних органів, суд зазначає, що такі обставини стосуються обставин не нарахування та невиплати позивачу суми соціальної допомоги у зв`язку із визнанням позивачем особою з інвалідністю ІІІ групи в період з 01.09.2021 до 01.10.2024. Разом із тим, позивачу згідно заяви від 18.07.2022 призначено соціальну допомогу в період з 01.09.2021 по 01.10.2024, дані обставини не є спірними, позивачем не оспорюють ся, судом в межах даної справи не досліджуються.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (бездіяльності), суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню частково.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа - Державна установа "Сумський слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначення соціальної допомоги від 23.11.2015 на підставі звернення ОСОБА_1 від 21.08.2015.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради (м. Суми, вул. Харківська,35, і.к. 26440890) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2015 та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. к. НОМЕР_1 ) суму державної соціальної допомоги, як особі, яка не має право на пенсію та особі з інвалідністю другої групи, за період з 08.05.2015 по 03.02.2016.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета