Справа № 420/3423/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3423/22
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Шеметенко Л.П.
судді Домусчі С.Д.
судді Турецької І.О.
за участю секретаря Говорунова М.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) про розподіл судових витрат у справі № 420/3423/22 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року по справі за адміністративним позовом Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -
У лютому 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) (далі ВКФ «Кварц») до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відпоідач-2), в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області: від 26.10.2021 року №№ 3285417/21034486, 3285416/21034486, від 04.11.2021 року №№ 3330364/21034486, 3330363/21034486, 3330365/21034486, 3330362/21034486, 3330361/21034486, 3330359/21034486, 3330360/21034486, 3330367/21034486, 3330370/21034486, 3330369/21034486, 3330371/21034486, 3330368/21034486, 3330375/21034486, 3330374/21034486, 3330373/21034486, 3330366/21034486, 3330372/21034486, від 09.11.2021 року №№ 3352279/21034486, 3352276/21034486, 3352277/21034486, 3352278/21034486, 3352280/21034486, 3352281/21034486;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №№ 1, 2 від 02.08.2021 року, №№ 1, 2, 3 від 03.08.2021 року, №№ 1, 2, 3 від 04.08.2021 року, №№ 1, 2 від 10.08.2021 року, № 2 від 12.08.2021 року, №№ 1, 2, 4, 5, 7 від 16.08.2021 року, №№ 1, 2 від 17.08.2021 року, № 1 від 20.08.2021 року, № 1 від 26.08.2021 року, № 2 від 27.08.2021 року, № 3 від 30.08.2021 року, №№ 2, 5, 6 від 31.08.2021 року, які складені ВКФ «Кварц» на адресу ТОВ «БФ Паритетбудінвест».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року залишено без змін.

24.01.2023 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від ВКФ «Кварц» надійшло клопотання, в якому останній просить стягнути на його користь судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 241944,61 грн.

30.01.2023 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявленого клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідач посилається на те, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву про розподіл судових витрат, а також клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог п. «в» ч. 4 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За наведеного правового регулювання, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат, понесених сторонами у справі в суді першої інстанції, лише за умови зміни судового рішення суду першої інстанції або ухвалення нового судового рішення.

В свою чергу, у разі залишення оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У даній справі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року залишено без змін.

За таких обставин, у даній справі у суду апеляційної інстанції наявні повноваження щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Досліджуючи питання щодо складу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що у день проведення судового засідання суду апеляційної інстанції у даній справі, а саме 19.01.2023 року, позивачем подана заява про намір подати докази понесених витрат на правову допомогу та 24.01.2023 року подано клопотання, в якому останній просить стягнути на його користь судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 241944,61 грн.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, враховуючи подані позивачем заяви, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У заявленому в суді апеляційної інстанції клопотанні позивач просить розподілити судові витрати, понесені на оплату адвоката на підставі договору про надання юридичних послуг № 11/11/22-К від 11.11.2022 року та згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 19.01.2023 року.

В акті приймання-передачі наданих послуг визначені наступні надані позивачу адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс» послуги та їх вартість: надання усних консультацій та роз`яснень з приводу спірних правовідносин 2000 грн., аналіз законодавства, що регулює спірні відносини, пошук необхідної практики 2000 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу 4000 грн., підготовка клопотання про відкладення судового засідання 1000 грн., гонорар успіху 232944,61 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення вказаних витрат на правничу допомогу, з урахуванням клопотання про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Частиною 9 статті 139 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто, не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Також, ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто, розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Позивач в суді апеляційної інстанції заявив клопотання про стягнення на його користь витрат на правову допомогу у загальній сумі 241944,61 грн. згідно акту приймання-передачі наданих послуг, який підписаний позивачем та адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс», а саме витрат на наступні послуги адвоката: надання усних консультацій та роз`яснень з приводу спірних правовідносин 2000 грн., аналіз законодавства, що регулює спірні відносини, пошук необхідної практики 2000 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу 4000 грн., підготовка клопотання про відкладення судового засідання 1000 грн., гонорар успіху 232944,61 грн.

Поряд з цим, як вже зазначалось колегією суддів, у даній справі судом апеляційної інстанції залишено без змін судове рішення суду першої інстанції про задоволення заявленого позову, а тому, суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

За наведеного правового регулювання та обставин даної справи, витрати на послуги адвоката щодо надання усних консультацій та роз`яснень з приводу спірних правовідносин, щодо аналізу законодавства, що регулює спірні відносини, пошук необхідної практики, які фактично не понесені під час апеляційного розгляду справи, не підлягають розподілу судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений права заявити вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу в суді першої інстанції щодо надання усних консультацій та роз`яснень з приводу спірних правовідносин, щодо аналізу законодавства, що регулює спірні відносини, пошуку необхідної практики, з дотриманням наведеного порядку, визначеного КАС України.

Також, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на надання адвокатських послуг щодо підготовки клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи, з огляду на викладене.

Так, вказане клопотання було обґрунтоване введенням в Україні воєнного стану.

Водночас, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені, зокрема, статтею 55 Конституції, яка кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

П`ятий апеляційний адміністративний суд не припинив свою роботу в умовах воєнного стану, як того вимагають наведені вимоги Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану було необґрунтованим, а витрати на правову допомогу щодо підготовки цього клопотання не були неминучими, а тому, не підлягають відшкодуванню позивачу.

Що стосується витрат на правову допомогу, які полягають у підготовці відзиву на апеляційну скаргу у сумі 4000 грн., а також витрат на гонорар успіху у сумі 232944,61 грн., право на відшкодування якого виникло з моменту залишення апеляційної скарги відповідача у даній справі без задоволення, як визначено у договорі про надання юридичних послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Так, колегія суддів приходить до висновку, що оцінка дій адвоката щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу та визначений розмір гонорару успіху не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору та його ціни, оскільки дана справа є справою незначної складності та стосується лише питання реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що гонорар успіху адвоката у даній справі необґрунтовано визначений від суми податкових накладних, у реєстрації яких в ЄРПН відмовлено оскаржуваними рішеннями, оскільки дана справа є справою немайнового характеру, відповідачем-1 у даній справі не визначались суми грошових зобов`язань, які підлягають сплаті з боку позивача за оскаржуваними рішеннями.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що дана справа віднесена до справ незначної складності, між сторонами виник спір немайнового характеру, з огляду на зміст та обсяг робіт проведених адвокатом під час апеляційного розгляду справи (підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь в одному судовому засіданні суду апеляційної інстанції), пов`язаність витрат на послуги адвоката з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, обґрунтованість визначення розміру гонорару успіху, значення справи для сторін, а також з огляду на заявлене клопотання про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 8000 грн. В свою чергу, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у даній справі та часткового задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 250, 252, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі № 420/3423/22 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року по справі за адміністративним позовом Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) та з Державної податкової служби України () солідарно за рахунок бюджетних асигнувань на користь Виробничо-комерційної фірми «Кварц» (приватна форма власності) () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 27.03.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: І.О. Турецька