Справа № 160/1619/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2023 року Справа № 160/1619/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/1619/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, відповідача 2: Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, відповідача 3: Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправною та скасування індивідуальної програми, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
31.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача 1: Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, відповідача 2: Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, відповідача 3: Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати індивідуальну програму інваліда №1114 від 13.09.2021 року в частині призначення крісла - стільця із санітарним оснащенням;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської у місті ради та Фонд соціального захисту інвалідів скласти Акт-відмову від крісла - стільця із санітарним оснащенням;
Ухвалою суду від 03.02.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 03.02.2023 року витребувано у відповідача додаткові докази у справі, а саме копії:
- особистої справи позивача;
- індивідуальної програми інваліда № 1114 від 13.09.2021 року щодо призначення крісла - стільця із санітарним оснащенням, складеного Саксаганською Міжрайонною МСЕК;
- індивідуальної програми реабілітації інваліда № 59 від 14.02.2022 року;
- рішення Дніпропетровської обласної МСЕК №2 щодо призначення позивачеві засоби пересування - забезпечення електроскутером пожиттєво;
- висновок від 14.02.2022 року та довідки до акта № 228 серія 12ААА №009470 щодо визнання позивача придатним до керування електроскутером;
- заява позивача (за наявності) на отримання крісла-стільця із санітарним оснащенням від 05.11.2021 року;
- подану заявку до Дніпропетровського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на виготовлення та подальше отримання крісла-стільця із санітарним оснащенням, замовлення в ТОВ «Норма-Трейд» від імені позивача;
- рішення щодо встановлення групи інвалідності позивачеві (довідки, тощо);
- письмові листи/звернення позивача про відмову від крісла - стільця із санітарним оснащенням;
- листи/відповіді на звернення позивача щодо відмови від крісла - стільця із санітарним оснащенням, а також (акт-відмову від крісла - стільця із санітарним оснащенням), тощо;
- договір на отримання крісла - стільця із санітарним оснащенням, за особистим підписом позивача;
- письмові пояснення щодо оформлення оскаржуваної програми/рішення із зазначенням процедури формування та належного виконання вказаної програми здійсненої відносно позивача та інші докази що безпосередньо стосуються суті цього спору.
16.02.2023 року відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені витребувані судом додаткові докази по справі.
20.02.2023 року відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені витребувані ухвалою додаткові докази по справі.
Також, відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на пропуск строків звернення позивача до суду.
21.02.2023 року відповідачем 3 на електронну адресу суду подано відзив на позовну заяву.
02.03.2023 року відповідачем 3 подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву.
09.03.2023 року позивачем подано письмову відповідь на відзив відповідача 1,2, по кожному окремо.
15.03.2023 року позивачем подано письмову відповідь на відзив відповідача 3.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 30.03.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо клопотання відповідача 1 про залишення позову без розгляду суд зазначає про таке.
Так, статтею 46 Конституції України безумовно гарантовано громадянам України право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи суд не встановив пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду 23.01.2023 року, а такий строк звернення до суду необхідно відраховувати з моменту отримання позивачем відповіді відповідача 1 від 26.09.2022 року вх. №1166/204, оскільки з вказаної дати позивач фактично дізнався про порушення його права на забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером, зокрема про роз`яснення позивачу конкретних причин не забезпечення його цим технічних засобом.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (Конвенція), встановлює принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.
Отже, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.
Встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Враховуючи наведене вище, суд не встановив, а відповідач 1 не довів факт пропуску позивачем строку звернення до суду, а тому з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя у клопотанні про залишення адміністративного позову без розгляду необхідно - відмовити.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1114 від 13.09.2021 року, складеного Саксаганською Міжрайонною МСЕК призначено у розділі II «Технічні та інші засоби реабілітації» засоби пересування - крісло колісне низько активне та багатофункціональне, милиці; спеціальні засоби для самообслуговування - сидіння д/ванни; спеціальні засоби для догляду - крісло -стілець із санітарним оснащенням.
16.11.2021 року посадові особи відповідача 1 подали заявку до Дніпропетровського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, без отримання від нього дозволу, та внесли в перелік формування замовлення в ТОВ «Норма-Трейд».
Позивач вказує про те, що починаючи з вересня 2021 року він проходив медкомісію на право керування електроскутером та мав намір його отримати, про що також знали посадові особи відповідачів.
Посилається на те, що на засідання комісії Саксаганської міжрайонної МСЕК при виборі і погодженні призначення крісла-стільця із санітарним оснащенням його не запрошували.
Звертає увагу на те, що потреби у такому засобі по догляду, як крісла-стільця із санітарним оснащенням, він не мав і не має по теперішній час.
Вказує, що він неодноразово звертався до Саксаганського районного УпСЗН щодо відмови від крісла - стільця із санітарним оснащення, оскільки зазначений засіб для догляду (з незрозумілих підстав) відповідно до Додатку 4 до Порядку призначення технічних та інших засобів реабілітації відповідно до функціональних можливостей особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, учасника антитерористичної операції (пункт 7 розділ II) є несумісним із електросукутером, однак йому було відмовлено у поверненні зазначеного засобу для догляду.
Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до суду за захистом свої порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
На адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що оскарження в судовому порядку індивідуальної програми реабілітації інвалідністю даним Положенням не передбачено.
Враховуючи наведене провили у задоволенні позовних вимог відмовити.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
На адресу суду від представника відповідача 2 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що на виконання Порядку після надходження фінансування між Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та підприємством ТОВ «Норма - Трейд» 21.12.2021 року було укладено двосторонній договір 25005978/2/21/527 щодо забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (засобами реабілітації (допоміжними) засобами для особистої гігієни, допоміжними засобами для підйому, допоміжними засобами для особистої рухомості, переміщення та підйому, меблями та оснащенням, а також подушками протипролежневими) для забезпечення 12 осіб з інвалідністю, у тому числі позивача.
На підставі Договору 25005978/2/21/527 від 21.12.2021 року позивачу 08.02.2022 року був забезпечений кріслом-стільцем на колесах та сидінням для ванни, підтверджує підпис особи з інвалідністю в Анкеті на виготовлення (забезпечення) допоміжних засобів для особистої гігієни від 10.01.2022 року №8588 та в Акті прийму- передачі технічних та інших засобів реабілітації від 08.02.2022 року № 1610.
Вказують, що заяву про відмову від засобу реабілітації, а саме крісла-стільця відповідно Порядку, особа з інвалідністю ОСОБА_1 на підприємство не надавав.
Наказом Міністерства соціальної політики України 10.08.2018 року №1138 затверджено «Порядок повернення та списання технічних та інших засобів реабілітації» та «Перелік виданих особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та інших окремим категоріям населення технічних та інших засобів реабілітації, що підлягають поверненню до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад у разі смерті зазначених осіб та з інших причин, якщо строк їх експлуатації не закінчився».
Відповідно до вищевказаного наказу №1138 крісла-стільці не підлягають поверненню, оскільки процедуру повернення виданих безоплатно технічних та інших засобів реабілітації організовують структурні підрозділи з питань соціального захисту населенні районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органі міських, районних у містах рад та сервісні центри із забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів.
Враховуючи вищевикладене, особа має право отримати тільки одне крісло колісне з урахуванням вимог щодо сумісності засобів реабілітації.
Відповідач вказує, що у зв`язку з несумісністю електроскутера з засобами реабілітації, які знаходяться в користуванні у особи з інвалідністю ОСОБА_1 , Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не має законних підстав для формування електронного направлення на електроскутер особі з інвалідністю ОСОБА_1 .
V. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 3
На адресу суду від представника відповідача 3 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач 3 проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивач свій позов мотивує тим, що він є особою з інвалідністю за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату II групи безстроково.
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 59 від 14.02.2022, рішенням Дніпропетровської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 (далі - МСЕК № 2) призначено у розділі II «Технічні та інші засоби реабілітації» п. 1 засоби пересування - забезпечення електроскутером по життєво Згідно висновку від 14.02.2022 та довідки до акта № 228 серія 12ААА № 009470 Позивача визнано придатним до керування електроскутером.
Однак, відповідно до індивідуальної програми реабілітації № 1114 від 13.09.2021 року, складеної Саксаганською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) призначено у розділі II «Технічні та інші засоби реабілітації» засоби пересування - крісло колісне низько активне та багатофункціональне, милиці; спеціальні засоби для самообслуговування - сидіння для ванни; спеціальні засоби для догляду - крісло-стілець із санітарним оснащенням.
Вказують, що позивач звертався до управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради із заявою щодо забезпечення Позивача технічними та іншими засобами реабілітації (електроскутером).
Позивачу надавались відповіді з роз`ясненнями щодо направлення Відповідачем заяв про забезпечення його технічними та іншими засобами реабілітації (електроскутером) та особових справ до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю відповідно до «Порядку про забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації, переліків таких засобів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 05.02.2021 зі змінами.
Проте, Позивач не погоджується з вищезазначеним Порядком, вважає, що ці рішення є незаконними та порушують його права.
З твердженнями позивача управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради не погоджуються, вважають що позовні вимоги в частині зобов`язання управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, скласти акт-відмову від крісла-стільця із санітарним оснащенням, не підлягають задоволенню.
Порядок про забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 33 Порядку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, учасник антитерористичної операції, їх законні представники відмовляються від технічного засобу реабілітації шляхом подання відповідної письмової заяви. У разі відсутності зазначеної заяви складається акт про відмову.
Особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, учасник антитерористичної операції, які відмовилися від технічного засобу реабілітації, знімаються з обліку на строк, на який видається такий засіб, крім випадків, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту.
У разі зміни медичних показань, що підтверджується новою індивідуальною програмою, висновком МСЕК або довідкою ЛКК, рішенням ВЛК, у період між поданням заявки про намір забезпечення технічними засобами реабілітації та фактичним виготовленням технічного засобу реабілітації особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, учасник антитерористичної операції, їх законні представники можуть відмовитися від замовленого засобу та замовити інший технічний засіб реабілітації.
Відповідач 3 листом від 22.04.2022 року за № 025-53/1552 направив до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяву позивача щодо забезпечення його технічними та іншими засобами реабілітації (електроскутером).
Зазначають, що управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради не наділено повноваженнями складати акт відмови та діяло відповідно до чинного законодавства України.
VІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 150574 від 13.09.2021 року, позивач є інвалідом II групи безстроково за загальним захворюванням з ураженням ОРА.
Позивачу встановлено другу групу інвалідності, безстроково, загальне захворювання по діагнозу: Атерослероз артерій н/кінцівок. Оклюзія здухвинних артерій, поверхневої стегнової артерії, стеноз загальної стегнової, глибокої артерії стегна, підколінної артерії зліва. Оклюзія задньої гомілкової артерії з обох боків. Ампутаційна кукса І пальця лівої ступні. Некроз м`яких тканин лівої ступні. Порушення крообігу зліва - 4 ст., справа 1 ст. Операція 06.04.2021 року - ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини стегна, обмеження здатності до самообслуговування.
Згідно матеріалів справи, позивачу було складено Індивідуальну програму реабілітації інваліда №1114 від 13.09.2021 року відповідно до рекомендацій сімейного лікаря, що зазначені в плані реабілітаційних заходів, вказано технічні засоби: крісло колісне низькоактивне та багатофункціональне, милиці, сидіння для ванни, крісло-стілець із санітарним оснащенням, протез лівої нижньої кінцівки, чохли, ортопедичне взуття, протез для купання, вкладиші силіконові.
15.09.2021 року позивач, ОСОБА_1 надав до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради заяву про забезпечення засобом реабілітації (виплату компенсації), а саме: протез лівої нижньої кінцівки на рівні стегна, чохли, ортопедичне взуття, вкладиши силіконові - 2, коляска Action 1 R, туалетний стілець СтД-04, сидіння для ванни СгД-02-01.
Разом із заявою позивач ОСОБА_1 надав такі документи, зокрема копію паспорта, копію ідентифікаційного номеру, копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.09.2021 року серія 12 ААВ №150574 та індивідуальну програму реабілітації від 13.09.2021 року №1114 в якій містяться рекомендації медико-соціальної експертної комісії щодо забезпечення особи з інвалідністю вищезазначеними засобами реабілітації.
У індивідуальній програмі реабілітації від 13.09.2021 року №1114 є підпис особи з інвалідністю, який свідчить про те, що дана особа була ознайомлена з індивідуальною програмою реабілітації та дата проведення співбесіди з особою з інвалідністю - 13.09.2021 року.
Відмови від будь-яких із рекомендованих засобів реабілітації особою з інвалідністю в індивідуальній програмі реабілітації не зазначено.
Після надходження 21.10.2021 року до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю особової справи ОСОБА_1 у Централізованому банку даних з проблем інвалідності були сформовані електронні направлення для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_1 : 25005978/2021/8583 - протез нижньої кінцівки; 25005978/2021/8584 - чохли; 25005978/2021/8585 та 2505978/2021/8586 - вкладиши силіконові; 25005978/2021/8587 - сидіння для ванни; 25005978/2021/8588 - крісло-стілець туалетний; 25005978/2021/8589, 25005978/2021/8590, 25005978/2021/8591, 25005978/2021/8592 - ортопедичне взуття; 25005978/2021/8593 - крісло колісне низькоактивне, враховуючи сумісність допоміжних засобів реабілітації.
14.02.2022 року позивач був оглянутий Обласною МСЕК №2 (м. Кривий Ріг) щодо визначення медичних показань для забезпечення інваліда автомобілем з ручним керуванням та коляскою з електроприводом.
Комісією визнано (Акт №228), що позивач придатний до керування електроскутером і медичних протипоказань до керування не має.
Позивачу була видана Індивідуальна програма реабілітації інваліда №59, якою передбачено в «Технічні та інши засоби реабілітації» забезпечення електроскутером пожиттєво.
Відповідач 3, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради листом від 22.04.2022 року за №025-53/1552 направив до відповідача 2, Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяву позивача щодо забезпечення його технічними та іншими засобами реабілітації (електроскутером).
Відповідач, вказує, що згідно заяв позивача, ОСОБА_1 від 17.02.2022 року та 19.04.2021 року, які були сформовані направлення на протез нижньої кінцівки для купання і милиці відповідно та відмовлено у направленні для забезпечення електроскутером у зв`язку з несумісністю з кріслом-стільцем, який є в користуванні у особи.
На підставі заявки про намір забезпечення протезно-ортопедичним виробом, у тому числі ортопедичним взуттям, допоміжними засобами для особистого догляду та захисту, яка містить в електронній справі у Централізованому банку даних з проблем інвалідності 16.11.2021 року підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю «Норма-Трейд» були відкриті попередні замовлення для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_1 сидінням для ванни та кріслом-стільцем.
На виконання Порядку після надходження фінансування між Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та підприємством ТОВ «Норма - Трейд» 21.12.2021 року було укладено двосторонній договір 25005978/2/21/527 щодо забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (засобами реабілітації (допоміжними засобами для особистої гігієни, допоміжними засобами для підйому, допоміжними засобами для особистої рухомості, переміщення та підйому, меблями та оснащенням, а також подушками протипролежневими) для забезпечення 12 осіб з інвалідністю, у тому числі ОСОБА_1 .
На підставі Договору 25005978/2/21/527 від 21.12.2021 року ОСОБА_1 - 08.02.2022 року був забезпечений кріслом-стільцем на колесах та сидінням для ванни, що підтверджує підпис особи з інвалідністю в Анкеті на виготовлення (забезпечення) допоміжних засобів для особистої гігієни від 10.01.2022 року №8588 та в Акті прийому-передачі технічних та інших засобів реабілітації від 08.02.2022 року № 1610.
Заяву про відмову від засобу реабілітації, позивач не подавав.
Звертаючись до суду із цією позовною заявою позивач вказав, що вказану заяву він не заповнював, наміру на отримання зазначеного засобу для догляду не виявляв, та не потребував.
Не погоджуючись із такими діями відповідачів, зокрема щодо неналежного забезпечення його технічними та іншими засобами реабілітації, а саме електроскутером, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
VІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.91 № 875-XII (далі - Закон).
Згідно статей 2 - 3 вказаного Закону, інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, наслідком травм або з уродженими дефектами, що призводить до обмеження життєдіяльності, до необхідності в соціальній допомозі і захисті.
Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.
Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів в особі їх республіканських органів.
Відповідно до пунктів 1 - 5 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у м. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні. МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.
За змістом п. 3 вказаного Положення Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Згідно п. 17 Положення медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я.
Обов`язки та права комісій визначаються пунктами 11-13 цього Положення, яким передбачено, що окрім іншого, визначення медичних показань на право одержання особами з інвалідністю спеціального автомобільного транспорту і протипоказання до керування ним.
Правові підстави забезпечення інвалідів технічними засобами реабілітації визначені «Порядком призначення технічних засобів реабілітації відповідно до функціональних можливостей особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, постраждалого внаслідок антитерористичної операції», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 11.04.2017 року № 602.
Так, за змістом п. 7 згаданого Порядку електроскутер засіб для самостійного пересування користувача на вулиці зі спеціальним приводом та системою керування. Характеризується можливістю самостійного керування за допомогою рульової колонки, обладнаний системою опори тіла, що обертається, та сидінням без спеціальних елементів, призначений тільки для користувачів, які можуть самостійно контролювати положення тулуба у кріслі колісному.
За наявності у користувача одного крісла колісного або при виборі ним двох крісел колісних електроскутери призначаються разом із середньоактивними та активними кріслами колісними.
Обов`язкові функції:
керування самостійне за допомогою рульової колонки;
система опори тіла обертається;
підлокітники відкидні / відкидні та регульовані по горизонталі;
спинка відкидна / відкидна та регульована за кутом нахилу;
сидіння знімне, регульоване за висотою та по горизонталі / регульована ефективна ширина.
Обов`язкове оснащення:
подушка на сидіння та спинку / м`яке сидіння;
Рекомендації щодо призначення:
користувач може самостійно керувати електроскутером за допомогою обох верхніх кінцівок;
загальні захворювання серцево-судинної системи, дихальної системи, опорно-рухового апарату (інших систем та органів на стадії субкомпенсації та декомпенсації) та виражені наслідки перенесених хвороб;
травма, захворювання хребта або інший тип ураження нервової системи, що супроводжується парезом чи паралічем однієї або двох нижніх кінцівок;
захворювання центральної та периферичної нервової системи, наслідки травм та оперативних втручань, що супроводжуються стрімким зниженням рухової активності, зі збереженням рухливості у плечовому поясі та верхніх кінцівках;
травма, захворювання таза або нижніх кінцівок, що унеможливлює самостійне пересування без додаткової опори;
користувач планує використовувати крісло колісне на вулиці;
користувач самостійно може сидіти на кріслі без додаткових елементів підтримки та не потребує спеціального оснащення сидіння (в тому числі анатомічного сидіння).
Побажання користувача щодо опцій:
налаштування сидіння за висотою / по горизонталі;
налаштування кута рульової колонки.
Протипоказання стосовно призначення:
психічні захворювання;
порушення свідомості, виражені порушення поведінки, деменція;
епілепсія та інші органічні ураження центральної нервової системи чи наслідки травм, що супроводжуються значним порушенням координації рухів верхніх кінцівок;
виражені порушення статики та координації рухів;
стійкі помірні й виражені вади зору (гострота зору з корекцією нижче ніж 0,04 на оці, що краще бачить, або звуження поля зору до 10 градусів), що не дають змоги керувати кріслом колісним на дорогах загального призначення;
відсутність однієї або двох верхніх кінцівок (або їх частин);
захворювання та деформації (значні ушкодження та їх наслідки) після травм та операцій, що значно обмежують рухи в суглобах верхніх кінцівок;
наслідки травм, операцій та загальних захворювань, що потребують фіксації поясу верхніх кінцівок та шиї (голови);
дитячий церебральний параліч з вираженими порушеннями рухової активності;
користувач самостійно не може сидіти на кріслі без додаткових елементів підтримки та потребує спеціального оснащення сидіння (в тому числі анатомічне сидіння).
VІІІ. ОЦІНКА СУДУ
Відповідно до Наказу МОЗ України № 299 від 24.12.1999 року «Про затвердження переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування транспортними засобами».
Згідно матеріалів справи, встановлено, що відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 59 від 14.02.2022 року, рішенням Дніпропетровської обласної МСЕК №2 призначено у розділі II «Технічні та інші засоби реабілітації» п. 1 засоби пересування - забезпечення електроскутером пожиттєво.
Згідно Висновку від 14.02.2022 року та довідки до акта № 228,1 серія 12ААА №009470 позивача було визнано придатним до керування електроскутером.
Визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи входить до компетенції медико-соціальної експертизи.
Отже, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивача було визнано придатним та фактично допущено до керування відповідними транспортними засобами, зокрема електроскутером.
Викладене також не спростовується відповідачами.
Окрім того, відповідач 3, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради листом від 22.04.2022 року за №025-53/1552 направив до відповідача 2, Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заяву позивача щодо забезпечення його технічними та іншими засобами реабілітації (електроскутером).
Проте, така заява/звернення відповідачем 2 була залишена без задоволення.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідач 2 дійшов передчасного висновку про призначення ОСОБА_1 крісла - стільця із санітарним оснащенням.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є визнання протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо незабезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером.
Вирішення питань щодо наявності чи відсутності медичних показань для забезпечення інваліда автомобілем з ручним керуванням та коляскою з електроприводом, електроскутером, тощо суд зазначає, що така діяння є дискреційними повноваженнями відповідних комісій та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань, в той час як суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення вказаних позивачем у позові позовних вимог буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єктів владних повноважень та прийняттям рішення замість них, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню у вказаній частині.
ХІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача 1: Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, відповідача 2: Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, відповідача 3: Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправною та скасування індивідуальної програми, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Комунального закладу "Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, відповідача 2: Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, відповідача 3: Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправною та скасування індивідуальної програми, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо незабезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером.
Зобов`язати Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 технічними та іншими засобами реабілітації, зокрема електроскутером та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 30.03.2023 року.

Суддя В.В. Ільков

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду

Помічник судді І.Ю. Сінченко

30.03.2023 р.

Рішення суду не набрало законної сили

станом на 30.03.2023 р.

Помічник судді І.Ю. Сінченко