Справа № 380/18991/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

справа №380/18991/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі

головуючої судді Лунь З.І.

секретар судового засідання Клочко Н.С.

представник відповідача Деркач А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Управління Служби безпеки України у Львівській області (місцезнаходження: 79012, м.Львів, вул. Д.Вітовського, 55, ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії співробітників УСБУ у Львівській області щодо зборуконфіденційної інформації у відношенні ОСОБА_1 та її родини без належних на те підстав;

-зобов`язати УСБУ у Львівській області провести службове розслідування за фактом збору співробітниками УСБУ у Львівській області без належних на те підстав у відношенні ОСОБА_1 та її родини.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що вона та її чоловік, ОСОБА_2 , є учасниками бойових дій, внутрішньо переміщеними особами, на утриманні яких перебуває двоє малолітніх дітей. Позивачка зазначає, що зареєстрована та проживає у АДРЕСА_2 .

Позивачка вказує у позовній заяві, що відповідач систематично створює їй перешкоди щодо реалізації соціальних прав, зокрема, в частині постановки на квартирний облік, отриманні службового житла, а на даний час окремими співробітниками відповідача здійснюється збір конфіденційної інформації щодо позивачки та членів її сім`ї щодо з`ясування їх фактичного місця проживання, проводяться бесіди з власником орендованої квартири, головою ОСББ з метою дискредитації позивачки. Покликаючись на норму ст.32 Конституції України, позивачка вважає, що дії співробітників відповідача є протиправними, оскільки вона не надавала згоди на збір конфіденційної інформації щодо неї та її родини. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 10.01.2023 суд відкрив провадження у цій справі та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 23.01.2023 суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів від Управління Служби безпеки України у Львівській області та від ТОВ «УК Нове місто».

На виконання цієї ухвали від Управління Служби безпеки України у Львівській області до суду надійшов лист від 15.02.2023 з додатками; від ТОВ «УК Нове місто» на адресу суду надійшов лист від 06.02.2023 з додатками.

01.02.2023 на адресу суду від Управління СБ України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Відповідач заперечує позовні вимоги з тих підстав, що Управлнням СБ України у Львівській області з серпня 2021 здійснювалося нарахування та виплата компенсації за піднайм житлового приміщення військовослужбовцю Управління ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно у розмірі 5500,00грн. на підставі даних, що повідомляла ОСОБА_1 . Водночас відповідачу стало відомо, що ОСОБА_1 не повідомила Управління, що вона та її чоловік фактично не проживають у квартирі за вказаної адресою, хоча компенсацію за піднайм жилого приміщення отримувати продовжує. Зазначене стало мотивом для створення комісії для обстеження житлових умов ОСОБА_1 для встановлення факту подачі нею недостовірних документів для отримання згаданої компенсації. При цьому відповідач зазначив, що подання недостовірних даних для отримання грошової компенсації за піднайм жилого приміщення має наслідком скасування таких виплат. Отже, як вважає відповідач, перевірка документів щодо здійснення виплати грошової компенсації ОСОБА_1 , за піднайм жилого приміщення проводилася законно. Щодо повноваження підписувати документи ОСОБА_3 , то такі надані шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.02.2023 суд постановив перейти зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивачка зазначає, що аргументи відповідача, що викладені у відзиві ґрунтуються на припущеннях. Крім того, позивачка вважає, що перевірка поданих ОСОБА_1 документів не могла бути проведена у порядку, встановленому законодавством, оскільки такого порядку не існує, а відтак працівники відповідача діяли на власний розсуд, з`ясовуючи місце проживання позивачки.

Загалом позивачка вказує, що викладені нею аргументи як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив свідчать про здійснення представниками відповідача діяльності, яка виходить за межі визначених законодавством повноважень.

22.03.2022 суддею отримано клопотання представника позивачки про витребування доказів.

Ухвалою суду від 29.03.2023 у задоволенні цього клопотання суд відмовив.

Ухвалою суду від 29.03.2023 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд встановив таке.

Позивачка, ОСОБА_1 , зареєстрована у АДРЕСА_2 , проходить військову службу в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області з 24.04.2015 по теперішній час за контрактом осіб сержантського і саршинського складу, з 30.03.2018 в Управлінні СБ України у Львівській області.

З 25.08.2020 до 29.06.2023 включно ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.

При прийнятті на службу до Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_1 надала згоду на обробку персональних даних від 18.08.2017.

Управлінням СБ України у Львівській області з серпня 2021 року здійснювалося нарахування та виплата компенсації за піднайом житлового приміщення військовослужбовцю Управління ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рапортів ОСОБА_1 від 15.07.2021 та від 28.12.2021.

Відповідно до наказу Управління СБ України у Львівській області №29 від 03.02.2022 «Про виплату грошової компенсації» ОСОБА_1 з 01.01.2022 по 31.12.2022 призначено грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2003 та Наказу СБ України № 792 від 06.11.2007.

ОСОБА_1 є стороною (орендарем) договору оренди квартири (житлового приміщення) від 15.07.2021, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., площею 26 кв.м, житлова площа 14.4,кв.м.

Відповідно до звіту за господарськими операціями з 01.02.2022 по 09.03.2023 ОСОБА_1 за 2022 рік виплачено компенсацію за піднайм житла на суму 72330,63грн.

Відповідно до листа помічника начальника Управління з правової роботи начальника юридичного сектору Управління СБ України у Львівській області від 12.10.2022 повідомлено начальника фінансового відділу Управління СБ України у Львівській області, що в ході захисту інтересів Управління в адміністративній справі №462/9564/21 встановлено, що ОСОБА_1 проживає в м. Кагарлик Київської області, однак у листуванні з Управлінням та судом зазначає адресу: АДРЕСА_2 . Дані обставини, як вказано у цьому листі, підтверджені відстеженням поштового відправлення. Через таке, виникли обставини, які свідчать про подання ОСОБА_1 документів для отримання компенсації за піднайом житлового приміщення до фінансового управління, які містять неправдиву інформацію.

Так, суд встановив, що 09.09.2022 Управлінням скеровано на адресу, що вказувала ОСОБА_1 у судових документах як місце свого проживання: АДРЕСА_2 відзив на апеляційну скаргу у справі № 462/9564/21, за трек номером ДП «Укрпошта» 924. Цей лист за вказаною адресою вручений ОСОБА_1 не був, але був переадресований у Київську область, у населений пункт Кагарлик, в якому ОСОБА_1 особисто забрала цей лист 30.09.2022, про що свідчать дані відстеження поштового відправлення ДП «Укрпошта» (а.с.102-108).

Також відправку листів на адресу Управління СБ України у Львівській області у 2022 році ОСОБА_1 здійснювала з м. Чернігова (а.с.97-99).

Наказом начальника Управління СБ України у Львівській області № 360 від 01.11.2022 створено комісію для обстеження житлових умов ОСОБА_1 з метою встановлення наявності чи відсутності факту подачею нею недостовірних документів для отримання вказаної компенсації.

На виконання наказу начальника Управління СБ України у Львівській області № 360 від 01.11.2022 старшим юрисконсультом Управління Деркачем А.І., як представником Управління і членом комісії по обстеженню житлових умов ОСОБА_1 було скеровано запит до ТОВ «УК Нове Місто» з метою встановлення чи спростування факту проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Такі дії відповідача позивачка вважає протиправними, спрямованими на збір конфіденційної інформації щодо неї та членів її сім`ї, що зумовило звернення до суду із позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, Управління Служби безпеки України у Львівській області, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Службу безпеки України», Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Відповідно до ст.19 цього ж Закону Держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства. Право на пільги зберігається за військовослужбовцями Служби безпеки України, яких звільнено зі служби за віком, через хворобу або за вислугою років. Соціальний захист працівників, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю.

Порядок організації забезпечення та надання житлових приміщень військовослужбовцям - особам офіцерського (у тому числі тим, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Служби безпеки України (далі - СБ України), а також особам, звільненим з військової служби в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у СБ України після звільнення (далі - співробітники) та членам їх сімей, уключаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб та потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей) визначає Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджена Наказом Служби безпеки України 06.11.2007 № 792 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 листопада 2007 р. за № 1308/14575 (далі Інструкція №792)

Відповідно до п.8.1 Інструкції № 792 грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення (далі - грошова компенсація) виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) військовослужбовцям, а також курсантам вищих військових навчальних закладів СБ України та військових навчальних підрозділів СБ України закладів вищої освіти, які мають сім`ї.

Згідно до п.9.3 цієї ж Інструкції компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення здійснюється на підставі копії договору піднайму (найму, оренди) житлового приміщення, укладеного між військовослужбовцем та наймодавцем (орендодавцем, наймачем, який здає житлове приміщення в піднайом) житлового приміщення згідно із законодавством, а також банківських квитанцій (прибуткових касових ордерів чи інших встановлених законодавством документів, що підтверджують факт здійснення військовослужбовцем оплати вартості піднайму (найму)), які надаються відповідному фінансовому підрозділу.

Однією з підстав припинення виплати грошової компенсації, відповідно до п.8.8 Інструкції №792, є встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

Порядок, процедура та умови встановлення такого факту, а також ознаки такого факту не встановлено чинним законодавством.

Відтак, аргументи відповідача, що створення житлової комісії для встановлення факту проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 відбулося з метою виключення обставин щодо необ`єктивності в оцінці одноосібно працівниками відповідача цього факту, беруться судом до уваги.

Як встановив суд, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Управління СБ України у Львівській області з 30.03.2018.

ОСОБА_1 є стороною (орендарем) договору оренди квартири (житлового приміщення) від 15.07.2021, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., площею 26 кв.м, житлова площа 14.4,кв.м.

Управлінням СБ України у Львівській області з серпня 2021 року здійснювалося нарахування та виплата компенсації за піднайом житлового приміщення військовослужбовцю Управління ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу Управління СБ України у Львівській області №29 від 03.02.2022 «Про виплату грошової компенсації» ОСОБА_1 з 01.01.2022 по 31.12.2022 призначено грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2003 та Наказу СБ України № 792 від 06.11.2007.

Відповідно до звіту за господарськими операціями з 01.02.2022 по 09.03.2023 ОСОБА_1 за 2022 рік виплачено компенсацію за піднайом житла на суму 72330,63грн.

На підставі рапорта начальника ВГЗ, листа ЮС №62/16-1210 від 12.10.2022 та ФВ 62/21-298 від 19.10.2022 т.в.о. начальника Управління СБ України у Львівській області видано наказ від 01.11.2022 №360 «Про створення комісії із перевірки житлових умов співробітників Управління», яким затверджено склад комісії із перевірки житлових умов та встановлення фактичного проживання співробітника Управління ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Як встановив суд, фактичною підставою для створення цієї комісії стало виявлення обставин, що вказували на те, що ОСОБА_1 фактично не проживає за адресою АДРЕСА_2 , однак грошову компенсацію за піднайм відповідного приміщення отримує.

Статею 32 Конституції України передбачено, зокрема, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини;

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про національність особи, її освіту, сімей ний стан, релігій ні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20.01.2012 р. №2-рп/2012 надав офіційне тлумачення ч. 1 та 2 ст. 32 Конституції України: «Інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігій ні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті май нові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повно важень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини».

Встановлення факту проживання особи, котра отримує грошову компенсацію від держави за користування житловим приміщенням за договором піднайму, укладеному в порядку, визначеному Інструкцією №792 з метою встановлення обставин щодо подачі недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати компенсації, не є збором конфіденційної інформації про фізичну особу ОСОБА_1 , а саме не є тією інформацією на підставі якої означену фізичну особу можна ідентифікувати, а стосується встановлення факту достовірності чи недостовірності подання військовослужбовцем Служби безпеки України ОСОБА_1 даних, на підставі яких їй було виплачено грошову компенсацію за піднайм житлового приміщення у зв`язку із проходженням нею військової служби.

Таким чином, звернення уповноваженого представника відповідача до підприємства, що здійснює обслуговування будинку, в якому винаймає жиле приміщення позивачка, відбувалося на підставі наказу уповноваженого органу, відтак не є збором конфіденційної інформацію про позивачку, а стосується встановлення факту проживання позивачки у жилому приміщенні, за користування яким позивачка отримує грошову компенсацію від держави.

Отже, аргументи позивачки, викладені у заявах по суті справ щодо того, що працівниками відповідача здійснюється збір інформації щодо місця її приживання та членів її сім`ї, судом відхиляються як необґрунтовані.

Щодо зазначення у позовній заяві про збір інформації не уповноваженими особами відповідача, а саме ОСОБА_4 , та І. Репюком, то відповідно до Виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.117) ОСОБА_3 має право вчиняти юридично значимі дії від імені відповідача, зокрема, звертатися із запитами від імені відповідача до уповноважених осіб, в тому числі до ТОВ «УК Нове Місто». Щодо вчинення дій ОСОБА_5 щодо збору інформації стосовно позивачки, то позивачкою не надано доказів такого. Долучені до позовної заяви зображення не визнаються судом достовірними та допустимими на підставі ст.ст.74-75 КАС України.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд також керується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України», суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування виконав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що встановлених судом обставин достатньо для ухвалення рішення у цій справі про відмову у задоволенні позову повністю.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Судовий збір не розподіляється, оскільки позивачка звільнена від його сплати.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України у Львівській області (місцезнаходження: 79012, м.Львів, вул.Вітовського, 55, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.03.2023.

Суддя Лунь З.І.