Справа № 344/15693/22
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2023-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/64/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Стефанець Г.Я.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Боднарчука А.М.,

представника відповідача Попович В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 15.12.2022 р. звернувся з позовом до відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.12.2022 р. відкрито спрощене провадження в справі та призначено справу до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2022 адміністративною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 07.10.2022 № 290945 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, складений відносно позивача про те, що позивачем 06.10.2022 біля 21.00 год порушено правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме здійснено продаж алкогольного напою - коньяк «Азнаурі». 1л, неповнолітній особі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення Адміністративною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради винесено постанову № 11/495 від 06.12.2022, згідно до якої позивача визнано винною у адміністративному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Підставою для прийняття адміністративною комісією оскаржуваного рішення стала наявність адміністративних матеріалів, оформлених співробітниками головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, серед яких: лист на ім`я начальника Івано-Франківського РУГІ ГУНП в Івано-Франківській області полковнику поліції П. Міровському щодо заяви від 07.10.22 за №330855; заява ОСОБА_3 від 07.10.22; заява ОСОБА_4 від 07.10.22; пояснення ОСОБА_3 від 07.10.22; пояснення ОСОБА_4 від 07.10.22; пояснення ОСОБА_1 від 07.10.22; пояснення ОСОБА_5 (неповнолітня особа); пояснення ОСОБА_2 (неповнолітня особа); копія ліцензії з додатками; копія фотофіксаж). При цьому, доказів реалізації продавцем ОСОБА_1 неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , алкогольного напою - коньяк «Азнаурі», 1л, як то фіскальний чек, не представлено.

Вважає, що адміністративною комісією не доведено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Зокрема, в поясненнях позивача ОСОБА_1 зазначається, що вона не здійснювала продаж алкогольного напою неповнолітній особі. Також звертає увагу на те, що відсутній фіскальний чек, немає свідків, які б підтвердили факт продажу алкогольного напою неповнолітній особі, відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-відеозапису. Вважає, що одні пояснення неповнолітньої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можуть підтверджувати факт продажу позивачем алкогольного напою неповнолітній особі.

Також, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2022 не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі наведених обставин справи позивач просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, стягнути понесені витрати на оплату судового збору та правову допомогу.

Представник відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради скористався правом подання відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначено, що адміністративною комісією було розглянуто протокол ВАБ №290945 від 07.10.22р., складений інспектором СЮП Івано-Франківського РУП лейтенантом поліції Василецьким В.В. на ОСОБА_1 , а також інші матеріали, які в сукупності доводять вину позивача. На засідання адміністративної комісії було запрошено неповнолітніх із їхніми законними представниками для надання пояснень з приводу обставин викладених у матеріалах адміністративної справи. Неповнолітні та їх батьки не з`явились на засідання, однак направили свої пояснення, де вказали, що коньяк придбали у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зазначили, що продавець не запитував вік та не перевіряв документів.

Таким чином вважає, що постанова адміністративної комісії №11/495 від 06.12.22р винесена з дотриманням норм законодавства, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, стверджує, що не продавала неповнолітнім алкогольні напої. На запитання головуючого про те, чи обладнаний магазин відеонаглядом відповіла так, проте зазначила, що продавець не має доступу до даних відеонагляду. Просила в позові відмовити.

Представник позивача щодо задоволення позову заперечив, вважає, що матеріали справи не містять доказів, і протокол не містить посилань такі докази. Обов`язок доказування покладає на сторону відповідача. Звертає увагу на розбіжність в показах свідків і протоколі щодо часу вчинення інкримінованого правопорушення (з показів одного свідка - 19.00, іншого - 20.00, в протоколі 21.00). Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.156 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного) алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена або торгівля пивом (крім безалкогольного) алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного) алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що місять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного) алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від 400 до 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон).

Відповідно до частин першої та четвертої статті 15-3 Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових особам, які не досягли 18-ти років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Аналіз наведених вище положень дає підстави дійти висновку, що при реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв продавець зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу такої продукції особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій несе адміністративну відповідальність, визначену законом.

Заборона продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Водночас документи, які підтверджують вік покупця, перевіряються продавцем у разі виникнення сумнівів щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 травня 2019 року у справі № 483/933/16-а.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, протокол має містити всі відомості, які ідентифікують обставини правопорушення, щоб вважатись належним доказом.

Згідно з нормами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частин 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що інспектором СЮП Івано-Франківського РУП лейтенантом поліції Василецьким В.В. 07.10.2022 складено на ОСОБА_1 протокол ВАБ №290945, в якому зазначено, що ОСОБА_6 06.10.2022р. біля 21 год. порушила правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: здійснила продаж алкогольного напою - коньяк «Азнаурі», ємністю 1л, неповнолітній особі, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено ч.2 ст.156 КУпАП. У вказаному протоколі зазначено, що пояснення ОСОБА_1 додаються на окремому аркуші. Другий примірник протоколу отримано, що підтверджується підписом ОСОБА_1 (а.с.33).

Зазначений протокол був направлений для розгляду до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради.

Адміністративною комісією про виконавчому комітеті міської ради під час розгляду справи про адміністративне правопорушення досліджено протокол ВАБ №290945 від 07.10.2022р., а також інші матеріали, а саме; лист на ім`я начальника Івано-Франківського РУГІ ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції П. Міровському щодо заяви від 07.10.2022 за №330855; заява ОСОБА_3 від 07.10.2022.; заява ОСОБА_4 від 07.10.2022; пояснення ОСОБА_3 від 07.10.2022; пояснення ОСОБА_4 від 07.10.2022; пояснення ОСОБА_1 від 07.10.2022; пояснення ОСОБА_5 (неповнолітня особа); пояснення ОСОБА_2 (неповнолітня особа); копія ліцензії з додатками; копія фотофіксажу) (а.с.35-47).

На підставі розглянутих матеріалів адміністративною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради винесено постанову № 11/495 від 06.12.2022, згідно до якої позивача ОСОБА_1 визнано винною у адміністративному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн., за те, що ОСОБА_1 06.10.2022р. біля 21 год. порушила правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: здійснено продаж алкогольного напою - коньяк «Азнаурі», ємністю 1л, неповнолітній особі, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

В ході з`ясування обставин справи, в суді був допитаний один свідок сторони позивача ( ОСОБА_7 ) та два свідки сторони відповідача (неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ).

Так, Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні 23.03.2023 р. суду показала, що вона працює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » продавцем. 06.10.2022 р. вона працювала разом із ОСОБА_1 на зміні, стверджує, що вона весь час була в магазині, і не бачила щоб неповнолітнім у той день продавали алкогольні напої.

Неповнолітній свідок ОСОБА_5 , який був допитаний в суді в присутності його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 суду надав покази, що коньяк він разом із ОСОБА_9 купив в магазині «Заравшан», десь біля 19 год. На запитання головуючого судді про те, чи є в залі особа, яка здійснила продаж алкоголю, свідок ствердно вказав на позивача ОСОБА_1 .

Аналогічні пояснення 28.03.2023 надав і свідок ОСОБА_2 , який був допитаний в присутності його матері ОСОБА_4 , і суду показав, що коньяк він разом із ОСОБА_10 купив в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », десь біля 20 год.. Пояснив, що він із ОСОБА_10 скинулися по 200 грн., коньяк купував він особисто, чек йому не видали, про вік не запитували. Також, на запитання головуючого судді про те, чи є в залі особа, яка здійснила продаж алкоголю, свідок ствердно вказав на позивача ОСОБА_1 .. Додатково свідок описав іншого продавця магазину, яка за описом схожа на допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка також працює продавцем магазину.

При оцінці показів свідків, суд зазначає, що до показів свідка ОСОБА_7 ставиться критично, оскільки цей свідок є працівником даного магазину та може бути зацікавлений в результатах розгляду справи.

Щодо оцінки показів неповнолітніх свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , то в суду не виникає сумнівів в правдивості таких показів. Ними надані достатньо переконливі, не суперечливі покази.

При цьому, суд відхиляє доводи представника позивача щодо того, що свідки називають різну годину (19.00, 20.00), яка також відрізняється від години зазначеної в протоколі (21.00). Суд зазначає, що час продажу є приблизним, і вказані приблизні часові рамки з 19.00 по 21.00 не змінюють періоду доби (вечірній час) на який орієнтувалися свідки при показах.

Водночас суд звертає увагу, що на запитання головуючого про наявність в магазині відеонагляду позивач відповіла, що так, проте правом надання доказів з камер відеоспостереження позивач не скористалася. В сукупності з іншими доказами, зазначене суд оцінює, як непрямий доказ того, що в позивача приховує від суду дійсні обставини справи, адже сторона позивача, маючи змогу отримати такий вагомий засіб доказування, такою можливістю не скористалася.

Таким чином, з досліджених матеріалів справи судом встановлено, що адміністративна комісія при розгляді справи досліджувала зібрані працівниками поліції докази, які при перевірці підтверджені судом, та які в сукупності не залишають в суду сумнівів щодо того, що позивач здійснила продаж алкогольного напою неповнолітній особі.

Даних щодо порушення адміністративною комісією порядку розгляду справи, судом не встановлено.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на відсутність чеку, оскільки наявність будь-якого розрахункового документу не визначена законодавством, як обов`язкова для встановлення наявності складу даного правопорушення, а також для підтвердження вини особи, яка здійснила такий продаж. Відсутність фіскального чеку на реалізацію алкогольних напоїв може свідчити про подію і склад іншого адміністративного правопорушення у сфері порушення правил торгівлі, що не є предметом даного спору. На вказану обставину звернув увагу Верховний Суд у справі № 804/8054/17 від 09 березня 2021 року.

Аналіз спірної постанови № 11/495 від 06.12.2022 свідчить, що у ній зазначені всі необхідні відомості щодо вчиненого правопорушення, зокрема, відповідна постанова містить відомості про дату, місце його складання, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала цей протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Інші доводи сторони позивача, суд сприймає як такі, що спрямовані на уникнення позивачем адміністративної відповідальності, вони не мають значення для встановлення дійсних обставин справи, а відтак суд не оцінює їх.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК