Справа № 554/15349/22
Суддя: Троцька А. І.
Дата ухвалення: 2023-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/12/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

при секретарі Гуренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 206152 від 06.12.2022 року: вирішити питання розподілу судового збору.

Позов обґрунтовано тим, що 06.12.2022 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №206152, складеної інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Блоха Р.А., його було притягнуто до адміністративною відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 грн. Згідно постанови, 06.12.2022 р. об 11 год. 10 хв. В м. Полтава по вул. Південній, буд. 53 перебуваючи на посаді майстер КП «Водоканал» ОСОБА_1 проводив дорожні роботи з ліквідації пориву труби водопроводу не огородивши належним чином місце проведення дорожніх робіт згідно тимчасових схем ОДР, чим порушив ДСТУ 3587-2022, ДСТУ 4100-2014, ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП. Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необгрунтованою. Під час винесення постанови Відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Ремонтні роботи виконувались не на проїжджій частині дороги, а на «зеленій» зоні - між проїжджою частиною та тротуаром. Службовий автомобіль марки «ЗІЛ» разом із причіпним зварювальним агрегатом було припарковано біля місця проведення робіт. Навколо машини були виставлені огородження (огороджувальні щити, знаки («дорожні роботи», «об`їзд перешкоди», «звуження дороги»), сигнальні конуси), для попередження водіїв. Дорожні знаки, забороняючі стоянку чи зупинку автотранспорту на даній ділянці дороги відсутні. Близько 11:00 до місця проведення робіт під`їхав автомобіль патрульної поліції. При цьому жодних актів, схем чи замірів місця проведення робіт поліцейські не здійснювали. Заборон залишати місце проведення робіт від поліцейських не надходило. Інспектор не зазначив, яких саме знаків не вистачає та поїхав. Після усунення витоку води, з метою оформлення та отримання необхідних матеріалів для проведення подальшого ремонту, приблизно хвилин через десять після спілкування з поліцейськими, позивач сів до робочої машини та поїхав на виробничу базу підприємства, розташовану по вул. Панянка, 19. Біля перехрестя вул. Миру та вул. Головка його наздогнав автомобільпатрульної служби та змусив зупинитися. На питання про причину зупинки відповіли, що він залишив місце проведення робіт. Співробітники поліції запросили сісти до них в автомобіль для бесіди, перевірили його документи та складати постанову про адміністративне правопорушення. Всі аргументи, щодо невинності позивача були проігноровані.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 грудня 2022 року адміністративний позов було залишено без руху із наданням терміну для усунення недоліків.

Ухвалою від 31 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

10 лютого 2023 року представником УПП в Полтавській області ДПП надіслано суду заяву з проханням залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення з адміністративним позовом до суду.

20 лютого 2023 року представник відповідача УПП в Полтавській області ДПП надала відзив на позовну заяву в якому просила у задоволенні позову відмовити. Вказувала, що позивач допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 140 КУпАП, що підтверджується долученими до відзиву відеозаписом події з нагрудної камери ВІ-0062, актом обстеження вулично-шляхової мережі та схемою, складених у присутності двох свідків. Також просила проводити розгляд справи у її відсутність.

24 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначав, що жодних актів, схем чи замірів місця проведенняробіт поліцейські не здійснювали, жодних свідків не залучали. Актобстеження долучений до відзиву під час складання постанови чи його копія йому не пред`являлась. Вказане викликає сумніви відносно того, що даний акт обстеження було складено саме у час, що в ньому зазначено та на місці проведення ремонтних робіт, що є порушенням ст.3 розділу II Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р. Крім того, у схемі відсутні посилання на те, що вона є додатком до акту та не зазначено що власне на ній зображено. У своєму відзиві представник відповідача посилається на обов`язковість погодження із органом національної поліції «ремонтних» робіт. Однак, в даному випадку відбувалися саме аварійні роботи, які, в силу вимог ст. 58 Правил благоустрою м.Полтави, допускається починати негайно з подальшим оформленням дозволу на порушення об`єктів благоустрою в установленому порядку на загальних підставах.

07 березня 2023 року представник відповідача УПП в Полтавській області ДПП надала заперечення на відповідь на відзив яких зазначала, що Акт обстеження складений у присутності двох свідків, що підтверджується особистими підписами, а також даний Акт міститься підпис посадової особи, тому твердження позивача стосовно порушення Інструкції при складанні даного Акту не знаходять свого підтвердження.

В судове засідання сторони не з`явились.

ОСОБА_1 направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник УПП в Полтавській області ДПП у відзиві просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, відповідно ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до суду 16 грудня 2022 року, в той час коли оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 06 грудня 2022 року.

Позовна заява зареєстрована Октябрським районним судом м.Полтави 19 грудня 20222 року, тобто у наступний робочий день, у зв"язку із відсутністю 16.12.2022 року з 09.02 год. до 16.05 год. електропостачання, про що свідчить акт від. 16.12.2022 року ( а.с.25).

Таким чином позивачем не пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, а тому клопотання представника відповідача про залишення з цих підстав позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 3 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Відповідно до ст. 3 розділу II Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року

Судом встановлені наступні обставини.

06 грудня 2022 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Блоха Р.А. винесено постанову серії БАВ №206152 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 140 КУпАП.

З постанови вбачається, що 06 грудня 2022 року об 11 год. 10 хв. в м.Полтава по вул. Південна, 53, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді майстра КП «Водоканал» проводив ремонтні роботи з ліквідації прориву труби водопроводу, не огородивши належним чином місце дорожніх робіт згідно типових схем ОДР, чим порушив ДСТУ 3587:2022, ДСТУ 4100:2014, ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП.

Матеріали справи містять копію вимоги від 06.12.2022 № 125 адресованої ОСОБА_1 , складеної інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Блоха Р.А., у якій інспектор вимагав негайно забезпечити безпеку дорожнього руху відповідно до ДСТУ 3587-22, ДСТУ 4100-2014, а саме негайно забезпечити встановлення дорожніх знаків згідно типових схем ОДР у місцях проведення дорожніх робіт на узбіччі з ліквідації водогону. Разом із тим, оскаржувана постанова не містить посилань як на доказ на вищевказану вимогу. (а.с. 23 ).

В оскаржувані постанові в пункті 7 як на додатки до постанови зазначені акт та схема ОДР.

Так, з копії схеми та акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 06.12.2022, час: 11 година 15 хвилин, вбачається, що інспектором ВБДР БПП Полтавсьній області по вул. Південній, 53 в м.Полтаві було виявлено проведення робіт по ліквідації прориву труби водогону. Дане місце не відповідає вимогам ДСТУ 3587-22, ДСТУ 4100-2014. За результатами обстеження дану ділянку визнано аварійно-небезпечною. (а.с. 59).

Суд оцінює критично даний акт обстеження та схему, оскільки з них не можливо встановити, якою є дійсна відстань від осьової лінії, яка йде вздовж посередині проїжджої частини вулиці до місця проведення спірних робіт, що суперечить вимогам ст. 3 розділу II Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, щодо обов`язку нанесення відповідних замірів.

Таким чином не можливо безсумнівно стверджувати, що ОСОБА_1 проводив роботи в межах червоних ліній вулиці, так як останній стверджує про проведення робіт на в межах зеленої лінії вулиці між тротуаром і проїжджою частиною.

Слід зазначити, що дана схема містить відмітки про наявність на місці проведення робіт дорожніх конусів та знаків 1.5.2 звуження дороги, 1.37 дорожні роботи, 4.8 об`їзд перешкоди з лівого боку.

Позивач стверджує, що в зазначений в акті обстеження час він перебував на місці проведення робіт. В цей час не проводилось складання даного акту та схеми за участю двох свідків, як це передбачено ст. 3 розділу II Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, в судовому засіданні досліджено долучений до відзиву відеозапис, на якому зафіксовано складання та вручення постанови про вчинення адміністративного правопорушення, а також заперечення позивача щодо правомірності її складання. Місце проведення ремонтних робіт по вул. Південній, 53 в м.Полтаві, наявність чи відсутність попереджувальних знаків та огородження на відеозаписі не зафіксовано.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, з огляду на каральну мету стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією відповідної статті КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, заява N 7460/03, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява № 16347/02).

Згідно з положеннями п. п. (а), (b) п. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Проте, в оскаржуваній постанові та у вимозі від 06.12.2022, зазначено ДСТУ 3587-2022, ДСТУ 4100-2014, без наведення конкретних положень зазначеного Державного стандарту, порушення або недотримання вимог яких порушив ОСОБА_1 , а також постанова не містить посилань на конкретний пункт ПДР України, який інкримінується позивачу.

Слід зазначити, що ДСТУ 3587-2022 та ДСТУ 4100-2014 містять декілька розділів, які складаються з відповідних пунктів.

Також в оскаржуваній постанові не зазначено, яким саме чином дії або бездіяльність ОСОБА_1 , в порушення яких саме вимог Правил дорожнього руху, створювали небезпеку чи перешкоду для руху, загрожували життю або здоров`ю громадян, завдали чи могли завдати матеріальних збитків.

Змістовні вимоги принципу правової визначеності потребують того, щоб нормативно-правові акти були зрозумілими (доступними), несуперечливими і пропонували повне врегулювання суспільних відносин, не допускаючи існування прогалин.

Конституційний Суд України сформулював своє бачення принципу правової визначеності у Рішенні від 22 вересня 2005 р. № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками, в якому зазначив, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац другий підпункту 5.4 п. 5 мотивувальної частини). Тобто, Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування.

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а.

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 140 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача, викладені у позові, не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який, у даній справі, повністю заперечує проти позовних вимог.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було встановлено неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 КУпАП, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття справ про адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст.246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 140 КУпАП, ст.ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Управління патрульної поліції в Полтавській області про залишення позову без розгляду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №206152 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції Нацполіції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м.Полтави в десятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Троцька