Справа № 344/13556/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 344/13556/22 пров. № А/857/2617/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Василюк В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року (суддя Кіндратишин Л.Р., ухвалене в м. Івано-Франківську) у справі № 344/13556/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, виконуючого обов`язки начальника Івано-Франківської митниці Державної митної служби Кузніка Андрія Юрійовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Івано-Франківської митниці, в якому просила скасувати постанову №0025/20600/22 від 25.10.2022 в.о. начальника Івано-Франківської митниці Кузніка Андрія Юрійовича, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 21747 грн., провадження закрити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року позов задоволено частково. Скасовано постанову від 25 жовтня 2022 року, що складена в.о. начальником Івано-Франківської митниці Кузнік Андрієм Юрійовичем у справі про порушення митних правил №0025/20600/22, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено штраф в розмірі 21747 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, закривши провадження у справі про порушення митних правил. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Івано-Франківська митниця подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що позивачка при митному оформленні товару здійснила дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме заявила в митній декларації з метою зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості щодо опису, найменування та коду товару, чим вчинила порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України. Також зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не оскаржувала рішення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару № КТ-UА-2022 від 10.10.2022, а погодилася з ним, задекларувавши цей товар згідно із поданою митною декларацією від 13.10.2022 №UА206020/2022/019000 за ставками мита визначеного спеціалізованим підрозділом - Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Івано- Франківської митниці. Відтак, апелянт вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, вважаємо що вина ФОП ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил заст.485 МК України доведена та підтверджується матеріалами справи та не спростована позивачем належними доказами.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Клопотання апелянта про відкладення розгляду справи судом відхилено у зв`язку з його необґрунтованістю доказами неможливості забезпечення будь-якого іншого представника в судове засідання крім тих, що зазначені в клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.10.2022 в.о. начальником Івано-Франківської митниці Кузнік Андрієм Юрійовичем було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0025/20600/22, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.. 485 МК України та накладено штраф в розмірі 21747 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. В даній постанові, зазначено, що 06.10.2022 о 14 год. 53 хв. декларантом ОСОБА_1 , яка діяла на підставі договору від 01.02.2017 за №06-2017 на здійснення декларування вантажів укладеного з ТОВ «ЕЛЕКТРОСВІТ» подано електронну митну декларацію та попередню митну декларацію № UA206000/2022/923188 від 05.10.2022, зовнішньоекономічний договір 05/22 від 23.05.2022, INVOICE LY2022184-1 від 06.07.2022, СМR №403720 від 05.07.2022, копію митної декларації країни відправлення MRN 22PL445010NS5EC1P3 від 04.10.2022 Республіка Польща, сертифікат про походження товару С70008 від 25.07.2022. У графі 31 митної декларації ОСОБА_1 було заявлено , що митному оформленню підлягає : товар № 1 частини, призначені виключно або переважно для апаратури товарних позицій 8535-8536 вимикачів, роз`єднувачів, запобіжників плавких, що використовуються для напруги понад 1000 В, не є електронними модулями контакти не рухомі LVB 113- LVB 116106. У графі 33 митної декларації було заявлено код УКТЗЕД «» з ставкою мита 4 %, товар №5 тримачі ( КЛЕМИ) електричного кабеля, виготовлені з пластмаси К-20-36-К36-52SGY20-36. У графі 33 митної декларації було заявлено код УКТЗЕД «» з ставкою мита 0 %. 10.10.2022 винесено рішення спеціалізованим підрозділом Управління митних платежів контролю митної вартості та митно- тарифного регулювання ЗЕД Івано-Франківської митниці Державної митної служби, що код товару № КТ UA-2022, згідно якого встановлено, що : товар контакти нерухомі LVB 113- LVB 116106 для вимикачів, роз`єднування запобіжників, які використовуються для напруги понад 1000 В. код УКТЗЕД №1 становить з ставкою мита 5%; товару №5- тримачі електричного кабелю виготовлені з пластмаси, призначені для кріплення електропроводки до будівель К-20-36-К36-52SGY20-36. код УКТЗЕД - ставка 6,5%.

Відтак, в оскаржуваній постанові зазначено, що декларантом ОСОБА_1 у графі 31 митної декларації по вказаних вище товарах внесено неправдиві відомості необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 7249 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2022 ОСОБА_1 зазначила, що працює фізичною особою підприємцем, митним брокером, відмовилась давати пояснення головному державному інспектору оперативного відділу ПМП Івано-Франківської митниці Судак Д.І, вказавши, що з рішенням, за яким визначено код товарів - не згідна.

Також 12.10.2022 складено протокол про порушення митних правил.

В подальшому, 13.10.2022 декларантом подано декларацію №UF206020/2022/019000 та здійснено митне оформлення вказаного товару за ставками мита, визначеного спеціалізованим підрозділом Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Івано-Франківської митниці ДМС України.

Лесів І.А. не погоджуючись з постановою №0025/20600/22 від 25.10.2022 в.о. начальника Івано-Франківської митниці Кузніка Андрія Юрійовича, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 21747 грн., звернулась в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною1статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке має за собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зі змісту даної статті випливає, що має також бути особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що з об`єктивної сторони склад порушення митних правил, передбачений статтею 485 Митного кодексу України (якщо це стосується класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД), має проявлятись у зазначенні особою у митній декларації неправдивих відомостей, що необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та/або надання митному органу документів, які містять неправдиві відомості, що необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД; інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (частини 1-5 статті 69 МК України).

Як передбачено частиною 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відтак, зміст наведених норм свідчить, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію, а митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта, а самостійне визначення митним органом коду задекларованого товару не є саме по собі підставою для кваліфікації дій декларанта як порушення митних правил, передбачене статтею 485 МК України.

Частиною 1 статті 67 МК України передбачено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів (частина друга статті 67 Митного кодексу України).

Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, результатів лабораторних досліджень конкретного товару, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Як передбачено, Правилом 3 Основних правил інтерпретації у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Правило 4 Основних правил інтерпретації визначає, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Як передбачено Правилом 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно запиту №UA206020/2022/018568 від 07.10.2022, підрозділ UA206020 направив до відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання митну декларацію № UA206020/2022/018568 з метою вирішення складного випадку класифікації, товару №1.

Частинами 5 статті 69 МК України передбачено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо Імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Якщо митні органи самостійно не могли визначити код товару, а для класифікації товару проводилося лабораторне дослідження, то сам факт необхідності проведення такого дослідження свідчить про те, що випадок класифікації є складним.

Відтак суд першої інстанції вірно зазначив, що обставини та необхідність підтвердження рішення про код товару свідчать про складність випадку класифікації.

Слід зазначити, що пунктом 3.39 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, що набула чинності в Україні 15.09.2011 р. закріплене загальне правило: Митна служба не застосовує істотних санкцій за помилки, якщо вона переконується в тому, що помилки не є навмисними та допущені не внаслідок умисного введення в оману або грубої недбалості. У випадках, коли митна служба вважає за необхідне попередити повторення таких помилок, санкції можуть застосовуватися в обсязі не більшому, ніж це необхідно для досягнення цієї мети.

Верховний Суду яка викладена у постанові від 10.12.2020 справа № 569/16120/15-а: «Аналізуючи зміст наведених вище норм права є підстави погодитися з висновками судів попередніх інстанцій про те, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів)».

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №640/5082/17 вказав, якщо судами не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів та його технічного опису, то у митного органу не було підстав визнавати дії позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що вказує на об`єктивну сторону передбаченого статтею 485 МК України правопорушення.

Статтею 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що апелянтом не доведено, що дії позивача пов`язані з декларуванням товару були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Враховуючи, що на час винесення оскаржуваної постанови митні платежі, які визначені митницею- сплачено.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, встановлених ст. 531 МК України є : відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Враховуючи все викладене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про порушення митних правил.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року у справі № 344/13556/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 24.03.2023