Справа № 640/19994/20
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року

м. Київ

справа № 640/19994/20

адміністративне провадження № К/9901/38125/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Загороднюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2021 (головуючий суддя - Н.Г. Вєкуа)

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 (головуючий суддя - Л.Т. Черпіцька, судді - О.Є. Пилипенко, Я.М. Собків)

у справі № 640/19994/20

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

Державного підприємства «Національні інформаційні системи»,

Державного реєстратора Прошкіна Олександра Васильовича,

Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 ,

про визнання протиправними та скасування наказу та рішення, визнання протиправними дій,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Державного реєстратора Прошкіна О.В., Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», м. Київ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила:

1.1. Визнати протиправним та скасувати з моменту його прийняття наказ Міністерства юстиції України № 2554/5 від 06.08.2018, яким було акредитовано Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» (), як суб`єкт державної реєстрації, через:

- державну реєстрацію створення Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» () на підставі підроблених документів та з порушеннями, які не можливо усунути;

- акредитацію Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» (), як суб`єкта державної реєстрації наказом Міністерства юстиції України № 2554/5 від 06.08.2018 на підставі підроблених документів;

- здійсненням реєстраційної діяльності при не відповідності Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» умовам акредитації, як суб`єкта державної реєстрації.

1.2. Визнати протиправним рішення Міністерства юстиції України від 28.12.2018 (про відсутність підстав для скасування акредитації Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» (); визнати протиправними дії Міністерства юстиції України і Державного підприємства «Національні інформаційні системи» () при забезпеченні доступу державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () Прошкіну О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після прийняття наказу Міністерства юстиції України № 97/5 від 11.01.2019, попри ухвалу № 369/1439/19 від 14.02.2019, та без отримання сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, та визнати протиправною бездіяльність за наявних відомостей у Міністерства юстиції України у період з 15.09.2018 по 27.12.2018 та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» () у період з 06.11.2018 по 27.12.2018; через відсутність контролю у ці періоди Міністерства юстиції України за відповідністю Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» () вимогам акредитації як суб`єкта державної реєстрації.

1.3. Визнати протиправними всі реєстраційні дії, здійснені державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» () Прошкіним О.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у період з 12.01.2019 по 31.01.2019 та після винесення ухвали № 369/1439/19 від 14.02.2019 через:

- невиконання ухвали від 14.02.2019 по справі № 369/1439/19;

- неотримання державним реєстратором Прошкіним О.В. обов`язкового сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, після блокування йому наказом Міністерства юстиції України № 97/5 від 11.01.2019 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- здійснення реєстраційних дій при не відповідності Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», м. Київ умовам акредитації, як суб`єкта державної реєстрації у сфері державної реєстрації;

- фактичне здійснення реєстраційних дій особою, яка діяла від імені державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» () Прошкіна О.В (встановлено в межах кримінальної справи № 369/16171/19).

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржувані рішення та бездіяльність відповідачів призвела до протиправного позбавлення позивача права власності на об`єкт нерухомості.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. При прийнятті рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки наказом Міністерства юстиції України від 08.07.2019 № 2071/5 скасовано акредитацію суб`єкта державної реєстрації - комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», тому оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2018 № 2554/5, яким було акредитовано Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», втратив свою чинність на момент звернення позивача до суду, а тому не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків, та не впливає на його права та обов`язки. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» при забезпеченні доступу державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіну О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після блокування йому доступу, без отримання сертифіката про підтвердження професійної компетентності, суди виходили з того, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи», будучи технічним адміністратором Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не уповноважене приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконує, а тому виснували, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи» здійснило відновлення доступу державного реєстратора Прошкіна О.В до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку із надходженням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.02.2019 у справі № 369/1439/19, а тому подання державним реєстратором Сертифікату про підтвердження професійної компетентності технічному адміністратору не вимагалось. Вимоги позивача про визнання протиправними всіх реєстраційних дії, здійснених державним реєстратором Прошкіним О.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у період з 12.01.2019 р по 31.01.2019 судами визнано необґрунтованими, оскільки такі виходять за межі адміністративної процесуальної правосуб`єктності позивача.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд.

6. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі було посилання скаржника у касаційній скарзі на пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник вказує, що станом на дату подання касаційної скарги відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування:

- пунктів 2, 4, 9, 12, 13 Порядку акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1130 в редакції від 26.04.2018 та від 29.11.2018, щодо умов акредитації та моніторингу відповідності суб`єктів державної реєстрації вимогам акредитації Міністерством юстиції України;

- пункту 6 Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2586/5 від 15.12.2015 в редакції від 04.01.2019, щодо строку та порядку тимчасового блокування доступу до єдиних і державних реєстрів та умов відновлення доступу такого користувачу, зокрема, після надання таким користувачем сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, отриманого після прийняття Міністерством юстиції України, його територіальним органом рішення про тимчасове блокування доступу до відповідного реєстру;

- пунктів 2 та 16 Порядку реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 860 від 24.10.2018 в редакції від 24.10.2018 та від 14.02.2019, щодо обов`язкового визначення професійної компетентності державних реєстраторів, стосовно яких Міністерством юстиції України прийнято рішення про тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перед відновленням їм доступу до відповідного Реєстру, з урахуванням того, що Сертифікат про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації є обов`язковим документом для відновлення державному реєстратору доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- підпунктів 83-7 та 83-8 пункту 4 та пункту 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, щодо повноважень Міністерства юстиції України, як центрального органу виконавчої влади, здійснювати контроль за діяльностю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до закону, та приймати обов`язкові до виконання рішення, забезпечувати доступ державних реєстраторів, до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст, і приймати рішення про блокування та анулювання такого доступу у випадках, передбачених законом.

8. Обґрунтовуючи посилання на пункт 4 частини четвертої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку із пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій неповно досліджено обставини, що мають значення для справи, залишено поза увагою та не досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи.

Позиція інших учасників справи

9. У відзиві на касаційну скаргу Міністерство юстиції України з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

10. Державне підприємство «Національні інформаційні системи» у відзиві на касаційну скаргу вказує, що судами повно та всебічно встановлено обставини справи та прийнято відповідні судові рішення у відповідності із матеріальним і процесуальним законом, просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

11. Пояснення третьої особи містить заперечення щодо вимог касаційної скарги позивача.

Рух касаційних скарг

12. Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

13. Ухвалою Верховного Суду від 21.03.2023 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

14. 12.07.2018 на адресу Міністерства юстиції України надійшла заява від 11.07.2018 № 3 Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» про акредитацію суб`єкта державної реєстрації, у якій задекларовано місцезнаходження юридичної особи та місце проведення державної реєстрації: 04071, м. Київ, вул. Електриків, 16Г .

15. До вказаної заяви було додано копії дипломів, трудових книжок, наказів про призначення Мутайламова Ш.А. , Прошкіна О.В. , Костенка А.В. , договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами внаслідок здійснення професійної діяльності державного реєстратора від 10.07.2018 № 18/18-ДР/К/18, рахунок-фактура від 18/18-ДР/К/18 та акт прийому-передачі послуг за вищевказаним договором страхування від 11.07.2018.

16. 19.07.2018 на адресу Міністерства юстиції України надійшов лист з доданими документами Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» від 18.07.2018 № 4 про долучення документів до заяви від 11.07.2018 № 3 (наказу від 10.07.2018 № 2, договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами внаслідок здійснення професійної діяльності державного реєстратора від 10.07.2018 № 18/18-ДР/К/18, рахунок - фактури № 18/18-ДР/К/18 та акту прийому - передачі послуг за вищевказаним договором страхування від 11.07.2018).

17. За результатами розгляду вищезазначеної заяви Міністерством юстиції України було прийнято наказ від 06.08.2018 № 2554/5 «Про акредитацію комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» як суб`єкта державної реєстрації у сферах державної реєстрації у повному обсязі.

18. 14.09.2018 на адресу Міністерства юстиції України надійшла заява з доданими документами Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» від 14.09.2018 № 4 про інституційну готовність Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» до здійснення повноважень у сфері державної реєстрації. До заяви було додано копії дипломів, трудових книжок, наказів про прийняття на роботу осіб, призначених на посади державних реєстраторів Філії, а саме: Костенка А.В. та Ісаєва Р.В. , договір від 13.09.2018 №119/18-ДР/К/01 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами внаслідок здійснення професійної діяльності державного реєстратора, рахунок-фактура № 119/18-ДР/К/01 та акт прийому-передачі послуг за вищевказаним договором страхування від 13.09.2018.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

19. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Умови, підстави та процедура проведення акредитації суб`єктів державної реєстрації (на час виникнення спірних правовідносин) визначались Порядком акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1130 (далі - Порядок № 1130), який втратив чинність 02.11.2019 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2019 № 897-2019-п «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

21. Пунктом 2 Порядку № 1130 визначено, що акредитація суб`єктів державної реєстрації та моніторинг відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації здійснюється Мін`юстом. Для забезпечення розгляду заяв про акредитацію суб`єктів державної реєстрації (далі - заява) та проведення моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації Мін`юстом утворюється постійно діюча комісія з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації (далі - комісія), положення про яку та склад якої затверджуються Міністерством.

22. Відповідно до пункту 3 Порядку № 1130 юридична особа публічного права подає заяву Мін`юсту в довільній письмовій формі, в якій декларує відомості, передбачені цим пунктом.

23. Згідно з пунктом 4 Порядку № 1130 до заяви, поданої юридичною особою публічного права, обов`язково додаються: 1) належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт перебування у трудових відносинах із такою особою не менше ніж трьох осіб, що відповідають кваліфікаційним вимогам до державного реєстратора, встановленим Законами та Мін`юстом (копії диплома, посвідчення щодо вільного володіння державною мовою, трудової книжки, наказу про призначення тощо); 2) оригінал або нотаріально посвідчену копію договору страхування цивільно-правової відповідальності з мінімальним розміром страхової суми, визначеної Законами, та документа про підтвердження набрання чинності договором страхування цивільно-правової відповідальності, що передбачений таким договором; 3) нотаріально посвідчену копію договору з іншим суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом (у разі коли заявник має намір здійснювати повноваження виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації).

24. Згідно з пунктом 6 Порядку № 1130 за результатами розгляду заяви Мін`юст у строк, що не перевищує двадцяти робочих днів з моменту її реєстрації, приймає на підставі висновків комісії мотивоване рішення про акредитацію суб`єкта державної реєстрації або про відмову в його акредитації у формі наказу.

25. Відповідно до пункту 11-1 Порядку № 1130 (у редакції, яка була чинна до 21.11.2018) акредитований суб`єкт державної реєстрації у разі утворення відокремленого підрозділу (філії), що здійснюватиме повноваження у сферах державної реєстрації, або прийняття рішення про здійснення повноважень у сферах державної реєстрації відокремленим підрозділом (філією), утвореним до акредитації, подає Мін`юсту в довільній письмовій формі повідомлення, в якому декларує відомості про такий відокремлений підрозділ (філію), передбачені підпунктами 1-5 пункту 3 цього Порядку, до якого додаються документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку.

26. Пунктом 12 Порядку № 1130 передбачено, що моніторинг відповідності акредитованого суб`єкта державної реєстрації вимогам акредитації (далі - моніторинг) здійснюється Мін`юстом шляхом отримання ним інформації про: 1) відповідність такого суб`єкта вимогам акредитації, встановленим Законами, - від акредитованого суб`єкта державної реєстрації в порядку, передбаченому абзацом п`ятим цього пункту; 2) декларування у заяві недостовірних відомостей, виявлених під час розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність відповідного акредитованого суб`єкта державної реєстрації, - від територіальних органів Мін`юсту; 3) кількість ідентифікаторів доступу, наданих державним реєстраторам, які перебувають у трудових відносинах з акредитованим суб`єктом державної реєстрації, - від технічного адміністратора реєстрів.

27. У разі встановлення за результатами моніторингу порушення акредитованим суб`єктом державної реєстрації вимог, передбачених пунктом 8 та абзацом п`ятим пункту 12 цього Порядку, декларування у заяві чи повідомленні недостовірних відомостей, виявлених під час розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність відповідного акредитованого суб`єкта державної реєстрації, а також у разі отримання комісією матеріалів проведеної камеральної перевірки щодо акредитованого суб`єкта державної реєстрації та/або державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з таким суб`єктом, комісія у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня такого встановлення (отримання), ініціює розгляд справи щодо скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації.

Розгляд справи щодо скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації, у тому числі в одній із сфер державної реєстрації, може бути ініційований за заявою відповідного акредитованого суб`єкта державної реєстрації (пункт 13 Порядку № 1130).

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

28. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

30. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відносно державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Мутайламова Ш.А. на підставі заяв адвоката Селецької О.В., що діє в інтересах ОСОБА_7 від 24.10.2018 № 96 та 13.11.2018 № 102 на дії державного реєстратора Мутайламова Ш.А. проведена камеральна перевірка, призначена наказом Міністерства юстиції України від 22.11.2018 № 4247/7 «Про проведення камеральної перевірки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Мутайламова Ш.А.».

31. За фактами порушення вимог порядку державної реєстрації державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації і нерухомості та бізнесу» Мутайламовим Ш.А., виявленими під час проведення камеральної перевірки, складено протокол про адміністративне правопорушення.

32. У зв`язку з отриманням 10.12.2018 результатів вищезазначеної камеральної перевірки Комісією з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації було порушено питання про розгляд справи щодо скасування акредитації комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу».

33. Враховуючи те, що державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Мутайламову Ш.А. не блокувався доступ до Єдиного державного реєстру, а Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» відповідало вимогам акредитації, Комісією прийнято рішення про припинення розгляду справи про скасування акредитації комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу».

34. В подальшому, 14.06.2019 Комісією з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації Міністерства юстиції України порушено питання про розгляд справи щодо скасування акредитації Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу». Зокрема, таке питання порушено у зв`язку з тим, що за результатами проведеного моніторингу щодо наявності у державних реєстраторів цього підприємства доступу до Державних реєстрів прав встановлено порушення ними вимог акредитації.

35. На підставі висновку Комісії від 05.07.2019, наказом Міністерства юстиції України від 08.07.2019 № 2071/5 скасовано акредитацію Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» як суб`єкта державної реєстрації.

36. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду (26.09.2020), наказ Міністерства юстиції України від 06.08.2018 № 2554/5, яким було акредитовано Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», втратив свою чинність.

37. Отже, позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, адже оскаржуваним рішенням Міністерства юстиції України, який втратив свою чинність, права позивача ніяким чином не порушуються.

38. Також, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Національні інформаційні системи» при відновленні доступу державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіну О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після блокування йому доступу, без отримання сертифіката про підтвердження професійної компетентності, з огляду на таке.

39. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2018 № 860 «Про реалізацію експериментального проекту у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який визначає процедуру організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори) відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Постанова № 860).

40. Судами встановлено, що державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіну О.В. було тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2019 № 97/5 строком на 1 місяць. Строк блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тривав до 11.02.2019.

41. Судами встановлено, що Постанова № 860 передбачала поетапне запровадження експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» протягом 2019 -2020 року, і перші анонімні тестування відбулися в кінці лютого 2019 року, тому строк блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сплинув до проведення першого анонімного тестування.

42. Відтак, у Міністерстві юстиції України була відсутня інформація про проходження тестування, передбаченого Порядком реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2018 № 860, та отримання сертифікатів про підтвердження професійної компетентності у сферах Державної реєстрації державними реєстраторами Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу».

43. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 14.07.1999 № 1272, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, серед яких Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

44. Пунктом 7 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що технічний адміністратор Державного реєстру прав (далі - технічний адміністратор) - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

45. Згідно частини третьої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

46. Вказаними рішеннями відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є накази Міністерства юстиції України про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

47. Пунктом 6 Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015 № 2586/5, передбачено, що тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, здійснюється технічним адміністратором реєстрів на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства.

Адміністратор реєстрів у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, яке надсилається супровідним листом, невідкладно здійснює тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру відповідного користувача незалежно від того, чи змінено ним категорію користувача (уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації, центру надання адміністративних послуг, нотаріус, його помічник, посадова особа Міністерства юстиції України, його територіальних органів, державний виконавець, приватний виконавець або інша особа, уповноважена відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрі) на момент надходження відповідного рішення.

Тимчасове блокування доступу користувача до відповідного реєстру здійснюється на строк, указаний у рішенні Міністерства юстиції України, його територіального органу. Відновлення доступу користувачу, у тому числі нотаріусу, здійснюється на наступний робочий день з дня спливу відповідного строку за умови надання таким користувачем сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, отриманого після прийняття Міністерством юстиції України, його територіальним органом рішення про тимчасове блокування доступу до відповідного реєстру.

48. Судами встановлено, що доступ державному реєстратору Прошкіну О.В. до Державного реєстру прав було заблоковано на підставі Наказу Міністерства юстиції України № 97/5 від 11.01.2019 у день його надходження до Державного підприємства «Національні інформаційні системи».

49. Разом з цим, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.02.2019 у справі № 369/1439/19 задоволено заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову та зупинено дію наказів Міністерства юстиції України від 11.01.2019 № 97/5 та від 06.11.2018 № 3461/5 в частині, що стосується блокування доступу державним реєстраторам Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості і бізнесу» до Державного реєстру прав.

50. Вказана ухвала була надіслана до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Києво-Святошинським районним судом Київської області супровідним листом № 369/1439/19/1746/2019 від 01.02.2019 та надійшла до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» 05.02.2019. 05.02.2019 доступ державного реєстратора Прошкіна О.В до Державного реєстру прав було відновлено.

51. Суд звертає увагу, що положеннями Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015 № 2586/5, не врегульовано питання щодо виконання технічним адміністратором Державного реєстру прав рішень судів про поновлення доступу державних реєстраторів після його тимчасового блокування чи анулювання. Відновлюючи доступ державного реєстратора Прошкіна О.В до Державного реєстру прав, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» діяло на виконання рішення суду та керувалося виключно нормами процесуального закону, якими визначено обов`язковість судових рішень.

52. Отже, положення пункту 6 Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015 № 2586/5, в частині надання користувачем сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, отриманого після прийняття Міністерством юстиції України, його територіальним органом рішення про тимчасове блокування доступу до відповідного реєстру не є застосовним до правовідносин поновлення доступу державного реєстратора на підставі рішення суду.

53. Таким чином, Державним підприємством «Національні інформаційні системи» правомірно відновлено доступ державного реєстратора Прошкіна О.В до Державного реєстру прав на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.02.2019 у справі № 369/1439/19. При цьому подання державним реєстратором сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації технічному адміністратору законодавством України не вимагалось у такому випадку.

54. Також суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не можуть бути задоволені і позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними всіх реєстраційних дії, здійснених державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним О.В. у період з 12.01.2019 по 31.01.2019 та після винесення ухвали № 369/1439/19 від 01.02.2019.

55. Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

56. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

57. Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

58. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

59. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

60. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду, тобто негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб`єктів владних повноважень.

61. При цьому, адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача. При цьому відсутність порушення суб`єктивних прав особи, навіть у разі, коли рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

62. Враховуючи викладене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що позивач має право на судовий захист виключно своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, при цьому не наділений правом просити визнати протиправними всі реєстраційні дії, здійснені державним реєстратором, шляхом індивідуального звернення до суду з адміністративним позовом.

63. Враховуючи все вищевикладене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

64. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

65. Доводи та аргументи позивача фактично зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою судами обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

66. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки щодо розподілу судових витрат

67. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі № 640/19994/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

А.Г. Загороднюк