Справа № 440/2084/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2084/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09 листопада 2022 року № 48 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомічного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди 102 150 грн, зазначеного в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 31 жовтня 2022 року № 965/22-вих, починаючи з 03 листопада 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09 листопада 2022 року № 48 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначив, що довідка про розмір грошового забезпечення судді для перерахунку довічного грошового утримання видана фактично на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року по справі № 440/2331/22.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 березня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на позов. У відзиві відповідач проти позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність своїх дій та рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання. Стверджував, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року по справі № 440/2331/22 не містить зобов`язання щодо перерахунку суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання позивача (а.с. 53-54).

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 листопада 2021 року звернулася до Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області із заявою в якій просила призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці (а.с. 86).

Рішенням № 48 від 12 листопада 2021 року органом Пенсійного фонду України призначено ОСОБА_1 довічне грошове утримання в розмірі 47295 грн (а.с. 6).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року по справі № 440/2331/22 позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 01 листопада 2021 року, вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку, компенсації за невикористану щорічну відпустку, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2102 гривні. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 01 листопада 2021 року, вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку, компенсації за невикористану щорічну відпустку у відповідності до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/105044678).

Вищевказане рішення набрало законної сили 02 серпня 2022 року.

31 жовтня 2022 року Територіальним управління Державної судової адміністрації України в Луганській області видано довідку № 965/22-вих. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 7).

Вищевказана довідка видана ОСОБА_1 , судді у відставці про те, що станом на 02 листопада 2021 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 102150 грн.

04 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до структурного підрозділу Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області видано довідку від 31 жовтня 2022 року № 965/22-вих. (а.с. 82-84).

Рішенням відділу перерахунку пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Полтавській області № 48 від 09 листопада 2022 року відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку довічного грошового утримання з більшої заробітної плати, у зв`язку із ти, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області не надано пояснень, в зв`язку із чим було змінено складові суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 02 листопада 2021 року в довідці від 03 листопада 2021 року № 2350/21-вих, яка видана гр. ОСОБА_1 та не скасовано раніше видану довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 02 листопада 2021 року від 03 листопада 2021 року № 2350/21-вих, яка видана на ОСОБА_1 , а також рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року по справі № 440/2331/22 не містить зобов`язання щодо перерахунку суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання ОСОБА_1 (а.с. 63-64).

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 48 від 09 листопада 2022 року, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно із частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1402-VІІІ) визначені організаційні засади діяльності судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 142 Закону № 1402-VІІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року по справі № 440/2331/22 позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, Київська область, 01021, ідентифікаційний код 26255795) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 01 листопада 2021 року, вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку, компенсації за невикористану щорічну відпустку, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2102 гривні. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 01 листопада 2021 року, вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку, компенсації за невикористану щорічну відпустку у відповідності до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Приймаючи вищевказане рішення суд зазначив, що "Враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, що регулюють визначення розміру суддівської винагороди, є підстави стверджувати, що дії відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 02 листопада 2021 року із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн, що встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" є протиправними, оскільки при визначенні розміру суддівської винагороди позивача відповідач зобов`язаний був діяти відповідно до норм Закону №1402-VIII, а не Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік".

У свою чергу 31 жовтня 2022 року Територіальним управління Державної судової адміністрації України в Луганській області видано довідку № 965/22-вих. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана ОСОБА_1 , судді у відставці про те, що станом на 02 листопада 2021 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 102150 грн.

Дана довідка є чинною, що не спростовано сторонами.

Стосовно посилань відповідача, що відмова у перерахунку довічного грошового утримання судді зумовленна ненаданням пояснень від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо видачі довідки № 965/22-вих. від 02 листопада 2021 року, суд зазначає, що дана підстава для перерахунку довічного грошового утримання не передбачена жодним нормативно-правовим актом.

Крім того, відповідачем не надано доказів звернення до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області із відповідним запитом, щодо отримання пояснень.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України також висловлював аналогічні позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях від 24.06.1999 № 6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій та гарантій), від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії та щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів).

З огляду на викладене, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справах №713/1064/17, № 686/24597/16-а, № 686/1938/17, № 766/7021/17, №686/24597/16-а, від 11 грудня 2018 року у справі №522/5168/17, від 22 жовтня 2020 року у справі №420/1234/19.

Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомічного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди 102 150 грн, зазначеного в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 31 жовтня 2022 року № 965/22-вих, починаючи з 03 листопада 2021 року, порушує права позивача на отримання довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди ОСОБА_1 станом на 02 листопада 2021 року.

Згідно із пунктом 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За практикою ЄСПЛ пенсійні виплати охоплюються статті1 Першого протоколу і їх можна вважати «майном» у значенні цього положення (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року).

Обов`язок поважати право власності відповідно до статті 1 Першого протоколу включає як негативні, так і позитивні зобов`язання. Невід`ємним елементом статті 1 Першого протоколу є захист особи від необґрунтованого втручання держави у мирне володіння своїм «майном» (негативні зобов`язання). Проте згідно зі статтею 1 Конвенції Договірна Сторона «гарантує кожному в межах своєї юрисдикції права і свободи, визначені в [Конвенції]». Виконання цього загального обов`язку може спричинити позитивні зобов`язання, пов`язані з забезпеченням ефективного здійснення прав, гарантованих Конвенцією. У контексті статті 1 Протоколу № 1 ці позитивні зобов`язання можуть вимагати від держави вжити заходів, необхідних для захисту права власності (рішення у справі «Броньовські проти Польщі» від 22 червня 2004 року, заява № 31443/96, § 143; «Совтрансавто Холдинг проти України» від 25 липня 2002 року, заява № 48553/99, § 96).

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо видачі довідки № 965/22-вих. від 02 листопада 2021 року.

З огляду на викладене, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 09 листопада 2022 року № 48.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомічного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди 102 150 грн, зазначеного в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 31 жовтня 2022 року № 965/22-вих, починаючи з 03 листопада 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09 листопада 2022 року № 48 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомічного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди 102 150 грн, зазначеного в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 31 жовтня 2022 року № 965/22-вих, починаючи з 03 листопада 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко