Справа № 120/9567/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 березня 2023 р. Справа № 120/9567/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: Фермерського господарства "АЛФ АГРО" до: Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про: визнання протиправної та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства "АЛФ АГРО" до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправної та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 51 000,00 грн. від 25.10.2022 за №337681.

В обгрунтування позовних вимог стосовно протиправності спірної постанови позивач вказує, що відповідач не врахував внесення змін до законодавства, якими врегульовуються особливості перевезення сільськогосподарської техніки. Також позивач вважає, що відповідач протиправно застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта правопорушення, а саме до страхувальника транспортного засобу, а не до автомобільного перевізника.

З метою скасування вказаної постанови, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 22.11.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

13.12.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що 07.10.2022 у пункті габаритно-вагового контролю на А/Д О-02-03-01 Гнівань - Тиврів, 7 км+50 м посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено габаритний контроль транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер та НОМЕР_1 , що використовувався перевізником ОСОБА_1 /ФГ «АЛФ АГРО». Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням габаритних обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Під час документального контролю транспортного засобу, зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів 4,10 м. при нормативно встановлених 2,6 м., що за шириною у відсотках складає 57,7%, замір проводився вимірювальною стрічкою № Р/074.

Представник відповідача, також повідомив, що на розгляд справи 25.10.2022 позивач не прибув, хоча був повідомлений листом від 13.10.2022 №34894/21/24-22 (направлено за адресою: вул. Кузнечна, 25-А, м. Калинівка, Калинівський район, Вінницька область, 22400), та не надав жодних пояснень щодо заперечення факту зафіксованих порушень.

Також позивач не скористався своїм правом надати належні докази щодо підтвердження того, що він не є автомобільним перевізником.

25.10.2022 за результатами розгляду актів №335469 і №0004751 від 07.10.2022 (та матеріалів габаритно-вагового контролю) було прийняте рішення про винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за №337681 за порушення абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 30% при перевезенні неподільного вантажу.

Згідно із п. 32 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) №1567 (далі Порядок №1567), позивач мав право в 10 денний строк з дня отримання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу подати скаргу до Укртрансбезпеки, однак своїм правом не скористався.

Представник відповідача зазначає, що при проведенні рейдової перевірки транспортного засобу, водієм не надавались документи зазначені позивачем в позовній заяві, а саме:

- договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 07.10.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «КЕАРФІЛД»;

- ТТН №117 від 07.10.2022.

Стосовно доводів позивача щодо того, що транспортний засіб марки VOLVO, реєстраційний номер та НОМЕР_1 не є власністю Фермерського господарства «АЛФ АГРО» та в день проведення перевірки не надавало послуг з автомобільного перевезення та немало жодних договірних відносин з ТОВ «КЕАРФІЛД», представник відповідача зазначає, що перевізником виступає ФОП ОСОБА_1 , який в той же час як фізична особа є засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником ФГ «АЛФ АГРО». Також з наданого водієм транспортного засобу посадовим особам договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, стало відомо, що страхувальником транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер та НОМЕР_1 виступає ФГ «АЛФ АГРО» (власником якого є ОСОБА_1 ).

Представник відповідача наголошує, що відповідно до п. 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» від 17.06.2022 №2296 - IX (далі Закон №2296 - IX), на який посилається позивач, а саме: «Рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення». Однак, тлумачення позивачем, даної норми є невірним, оскільки п. 3 Розділу II Закон №2296 - IX поширює свою дію, якщо сільськогосподарська техніка здійснює рух - власним ходом, а в випадку перевірки від 07.10.2022 сільськогосподарська техніка (культиватор) знаходилась на причепі транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер та НОМЕР_1 .

Відтак, представник відповідача вказує на безпідставність та необґрунтованість аргументів позивача, оскільки проведення перевірки здійснювалось згідно вимог Порядку №1567, а оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Серед іншого, представник відповідача зазначає про відсутність в матеріалах справи договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та просить суд витребувати у позивача даний договір.

19.12.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Крім того позивач заперечує стосовно задоволення клопотання про витребування доказів, оскільки вважає, що юридичні підстави, щодо врахування даного документа при розгляді справи - відсутні.

02.01.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача вказує на непереконливість доводів позивача та повторно аргументує свою позицію.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

07.10.2022 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області у пункті габаритно-вагового контролю на А/Д О-02-03-01 Гнівань - Тиврів, 7 км+50 м проведено габаритний контроль транспортного засобу марки VOLVO FN 13.400, реєстраційний номер та НОМЕР_1 з причепом ВЕСТТ за номерними знаками НОМЕР_2 , яким перевозилась сільськогосподарська техніка (культиватор).

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №335469 від 07.10.2022.

Також, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено габаритно-ваговий контроль, за наслідками якого складено довідку №0052123 від 07.10.2022 та акт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0004751 від 07.10.2022.

Під час проведення габаритного контролю встановлено фактичне перевищення нормативів ширини вантажу, що перевозився, зокрема ширина становить 4,10 м при нормативно дозволеному - 2,60 м.

25.10.2022 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №337681, якою постановлено стягнути з позивача штраф у сумі 51 000,00 грн., за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи протиправною постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації і діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001р. №2344-III (далі - Закон №2344).

Відповідно до абз. 4 ст. 6 Закону №2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою ст. 6 Закону №2344 визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 8 зазначеного Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річних портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконання ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 16 Порядку №1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Пунктом 20 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено можливість здійснення габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки.

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції (п.11 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Пунктами 16, 18 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Частиною четвертою статті 48 Закону №2344 визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема для транспортного засобу, що перевірявся: зовнішніх габаритів - ширина: 2,6 м.

Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось, в ході перевірки та здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що ширина вантажу, який перевозився - культиватора Case Tiger Mate становила 4,10 м при допустимій 2,6 м (перевищення на 57,7%), що зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №335469 від 07.10.2022, акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0004751 від 07.10.2022, а також довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0052123 від 07.10.2022.

Відповідно до цих результатів габаритні параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі габаритні обмеження більш ніж на 2%, що дало підставою вважати цей транспортний засіб великогабаритним, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.

Судом встановлено, що такий дозвіл у позивача відсутній, зазначене свідчить про те, що відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

З приводу доводів позивача, що відповідно до п. 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» від 17.06.2022 №2296, переміщення сільськогосподарської техніки здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів, судом відхиляються з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» від 17.06.2022 №2296 - IX, рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

З аналізу даної норми слід дійти висновку, що в даному випадку Закон №2296 - IX поширює свою дію, якщо сільськогосподарська техніка здійснює рух - власним ходом та/або переміщення. При цьому, за наявності супроводу автомобіля прикриття суб`єкта господарювання, як то передбачено Законом, із відповідно встановленими маячками оранжевого кольору на автомобілі прикритті та сільськогосподарській техніці.

Натомість, у спірному випадку 07.10.2022 сільськогосподарська техніка (культиватор) знаходилась на причепі транспортного засобу марки VOLVO, реєстраційний номер та НОМЕР_1 , що вказує на її перевезенні. Протилежного суду не надано.

Стосовно тверджень позивача щодо неналежного перевізника, який несе відповідальність, передбачену Законом, то суд зважає на наступне.

Частиною 1 ст. 48 Закону №2344 визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, спірним питанням у межах даної адміністративної справи є встановлення факту чи позивач є перевізником у розумінні Закону від 05.04.2001 № 2344-III.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно зі ст. 33 Закону від 05.04.2001 № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу Volvo FN 13.400 за номерними знаками НОМЕР_3 з причепом ВЕСТТ за номерними знаками НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, які містяться в матеріалах справи (а.с. 19).

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Відтак, законодавство України розмежовує поняття власника транспортного засобу та автомобільного перевізника.

Відповідач на підтвердження правильності визначення суб`єкта відповідальності, зазначає про те, що ФОП ОСОБА_2 в той же час, який є засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником ФГ "АЛФ АГРО", що відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (наданого водієм ОСОБА_3 під час рейдової перевірки) є страхувальником транспортного засобу Volvo FN 13.400 за номерними знаками НОМЕР_3 та серед коду КВЕД якого міститься й "49.41 Вантажний автомобільний транспорт", що свідчить про здійснення діяльності у сфері автомобільних перевезень. Інші документи при перевірці не надавались.

Позивач в свою чергу, зазначає що належним автомобільним перевізником все ж таки має визначатись ФОП ОСОБА_1 , оскільки саме ним було укладено з ТОВ "КЕАРФІЛД" договір про надання послуг №07/10/2022 від 07.10.2022, а також, що саме ФОП ОСОБА_1 вказаний перевізником відповідно до товарно-транспортної накладної №117 від 07.10.2022. Дані докази подані позивачем до суду разом з позовною заявою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж;

вантажоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка здійснює прийом вантажу та розвантаження транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством;

документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транзит вантажів», інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом;

товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.

З приводу договору №07/10/2022 від 07.10.2022, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "КЕАРФІЛД", за умовами якого перший надає послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, то суд його відхиляє з огляду на те, що позивачем не доведено належними доказами об`єктивного існування такого договору при перевірці. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що водій надавав при перевірці Договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів, Акт надання послуг, Товаро-транспортну накладну. До того ж, варто зазначити, що ТТН є документом на вантаж та не може визначати автомобільного перевізника.

Разом з тим, відповідно до п. 5.3 Договору від 07.10.2022 оплата за надані послуги здійснюється наступним чином:

- часткова оплата у розмірі 80 (вісімдесят) відсотків здійснюється замовником протягом 3 (трьох) банківських дні з моменту отримання на свою адресу Замовником від перевізника документів, вказаних у п.5.2 (крім податкової накладної);

- доплата у розмірі 20 (двадцять) відсотків здійснюється замовником протягом 3 (трьох) банківських дні за умови отримання електронної податкової накладної, зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних та надання відповідної квитанції про її реєстрацію (за умови, що перевізник є платником ПДВ).

Згідно із п. 5.2 Договору, розрахунок за надані послуги проводиться Замовником на підставі оригіналів документів на перевезення: рахунка-фактури, акта виконаних робіт, податкової накладної (за умови, що перевізник є платником ПДВ) і товаротранспортної накладної.

Крім того, у розділі 11 Договору від 07.10.2022 останній рядок вказано, що для фізичних осіб підприємців п.п. 4, 5, 11.6 Договору не застосовується, фізичною особою підприємцем надається паспорт та ідентифікаційний код.

З аналізу наведеного Договору від 07.10.2022 вбачається, що Акт надання послуг, Товаро-транспортної накладної не є обов`язковими документами в силу того, що для фізичних осіб підприємців п.п. 4, 5, 11.6 Договору не застосовується.

Відтак, сам по собі договір лише засвідчує намір сторін, що його уклали, щодо надання транспортних послуг по перевезенню вантажів. Докази того, що такий договір був дійсно спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, позивач не надав. Зокрема, суду не надано документів про оплату за надані послуги, які б підтверджували виконання умов договору (наданих рахунків, банківських виписок з приводу оплати Замовником за надані послуги тощо).

Натомість, відповідно до Акту проведення перевірки №335469 від 07.10.2022 (а.с. 9) водій ТЗ під час перевірки надав документи, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Проте, не надавав ніяких інших документів (їх копії), що підтверджується змістом Акту. Водій ознайомлений із Актом, про що зроблено відмітку. Жодних зауважень останній в Акті не вказав.

Крім того, згідно наданого для перевірки договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником є ФГ "АЛФ АГРО", забезпечений транспортний засіб марки Volvo FN 13.400 номерний знак НОМЕР_3 .

Законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон 1961 - VI).

Пунктом 1.1. ч. 1 статті 1 Закону 1961 - VI передбачено, що страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Відповідно до пп. 1.6. Закону 1961 - VI власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Таким чином, страхувальником вказаного транспортного засобу та особою відповідальною за експлуатацію транспортного засобу є ФГ "АЛФ АГРО".

Відтак, судом встановлено, що не спростовано матеріалами справи, що під час рейдової перевірки, водієм транспортного засобу перевіряючим було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за фізичною особою ОСОБА_1 та договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником якого є ФГ "АЛФ АГРО".

На розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1 , який є одночасно засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником ФГ «АЛФ АГРО» не прибув, доказів щодо складення документів відносно іншої особи не надав.

Отже, беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що оскільки факт перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів доводиться матеріалами справи, тому відповідач діяв в межах наданих повноважень, відповідно до вимог Закону № 2344-ІІІ, Положення №1567 та Положення № 103.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність застосування Відділом державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті до ФГ "АЛФ АГРО" адміністративно-господарського штрафу оскаржуваною постановою, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність свого рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати на користь позивача не присуджуються, оскільки в силу приписів ст. 139 КАС України, стягнення таких не передбачено в разі відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Фермерського господарства "АЛФ АГРО" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Фермерське господарство "АЛФ АГРО" (код ЄДРПОУ - 37662990, вул. Кузнечна, 25-А, м. Калинівка, Калинівський район, Вінницька область, 22400);

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті ( код ЄДРПОУ - 39816845, вул. Порика, 29, м. Вінниця, 21021)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна