Справа № 320/6445/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2023 року м. Київ 320/6445/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань", Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань" (далі - відповідач-1), Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову ДУ "Житомирська установа виконання покарань" від 09.08.2022р. про оголошення догани засудженому ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправною та скасувати постанову ДУ "Житомирська установа виконання покарань" від 12.09.2022р. про оголошення суворої догани засудженому ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправною та скасувати постанову ДУ "Житомирська установа виконання покарань" від 18.08.2022р. про поміщення засудженого ОСОБА_1 в карцер строком на 12 діб без вивозу на роботу.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову ДУ "Житомирська установа виконання покарань" від 24.10.2022р. про поміщення засудженого ОСОБА_1 в карцер строком на 14 діб.

5. Стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 60 000,00 грн. за зіпсовані речі, продукти харчування під час відбування у карцері та під час обшуків у камерах №206, №215, а також за зниклі речі.

6. Стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн. за пошкоджені речі при неналежному зберіганні в речовій камері установи, зіпсовані нерви, підірване здоров`я, знущання.

Ухвалою суду від 24.03.2023р. відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог 3-6.

Відтак, суд вирішує питання щодо відкриття провадження відносно позовних вимог 1, 2.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З`ясовуючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 26 Кодексу адміністративного судочинства України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративної справи є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

З огляду на предмет позову, у даному випадку, застосуванню підлягають положення ч.1 ст.25 Кодексу адміністративного судочинства України (територіальна підсудність справи за вибором позивача).

У позовній заяві зазначено, що місцезнаходження позивача є: м. Житомир, проспект Незалежності, 172.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що позовними вимогами у справі є визнання протиправним та скасування постанов відповідача-1 - Державної установи "Житомирська установа виконання покарань", місцезнаходженням якої є також м. Житомир.

Отже, вирішення спору за місцезнаходженням сторін має здійснюватися окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Житомир (Житомирський окружний адміністративний суд).

В той же час позивач звернувся із цим позовом до Київського окружного адміністративного суду, повноваження якого згідно Додатку № 1 до Указу Президента України від 16.11.2004р. N1417/2004 Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі розповсюджуються на територію Київської області та відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022р. №2825-IX - на м.Києв (до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини першої статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною другою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам) (частина третя статі 43 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, наявність у суб`єкта владних повноважень статусу юридичної особи не є визначальним для можливості такого суб`єкта виступати відповідачем в адміністративному процесі.

Верховний Суд у постанові від 04.02.2019р. у справі №158/2944/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 79615583) зазначив, що адміністративна процесуальна правосуб`єктність органів державної влади не залежить від того, є вони юридичними особами чи ні. Є чимало органів, які не мають статусу юридичної особи, наприклад, Кабінет Міністрів України (статус юридичної особи має його Секретаріат), виборчі комісії, крім Центральної виборчої комісії, тощо.

Суд наголошує на тому, що спірні рішення було прийнято саме Державною установою "Житомирська установа виконання покарань".

За таких обставин та враховуючи те, що місцезнаходженням сторін є м. Житомир, дана справа не підсудна Київському окружному адміністративному суду, оскільки розгляд даної справи має здійснюватись за правилами територіальної підсудності окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Житомир (Житомирським окружним адміністративним судом).

Згідно з пунктом другим частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частин шостої та восьмої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення окружним адміністративним судом правил як предметної так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує його направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Керуючись статтями 25, 26, 29, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративну справу №320/6445/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань", Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про зобов`язання вчинити певні дії, передати за підсудністю доЖитомирського окружного адміністративного суду.

2. Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

3. Копію ухвали надіслати (вручити) позивачеві.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Марич Є.В.