Справа № 713/615/23
Суддя: ПИЛИП'ЮК І. В.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/615/23
Провадження №2-а/713/7/23
РІШЕННЯ

іменем України

23.03.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника позивача адвоката Краснюка Валентина Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника Івана Дмитровича, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора СРПП Вижницького РВП Берника І.Д., Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказував, що 21.02.2023 року разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поїхали з смт. Берегомет до м. Вижниця. За кермом автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився ОСОБА_3 , на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_4 , а він на задньому пасажирському. В смт. Берегомет на вул. Підгірна, коли автомобіль не рухався, водій вийшов по своїх потребах, а він пересів на місце водія, щоб зручніше було переговорити та ознайомити ОСОБА_4 з наявними у нього документами, оскільки є приватним підприємцем по розробці лісу, має відповідну ділянку. Через деякий час під`їхали працівники поліції та почали пред`являти претензії, що до них поступив сигнал, буцімто даним автомобілем керує водій у стані алкогольного сп`яніння. Також почали вимагати документи на автомобіль та посвідчення водія. Повідомив, що не керував транспортним засобом, а відомості про його посвідчення водія та належність йому даного транспортного засобу є в додатку «Дія».

Вони перевірили, але склали щодо нього постанову серії БАД №142531 від 21.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП в сумі 425,00 грн, нібито він керував транспортним засобом не маючи відповідних документів.

Зазначав, що транспортним засобом не керував, його ніхто не зупиняв, а коли під`їхали працівники поліції, то автомобіль не рухався, автомобілем керував ОСОБА_3 . Крім того поліцейські зобов`язані були перевірити, чи є в додатку «Дія» відомості про його посвідчення водія та про належність йому транспортного засобу.

Вважає, що викладене свідчить про безпідставність винесення оскаржуваної постанови.

Крім того вважає, що оскаржувана постанова не тільки безпідставна, але й суперечить КУпАП, оскільки не був складений протокол про адміністративне правопорушення, а також працівник патрульної поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та з`ясування всіх обставин справи.

При розгляді позову просив врахувати правові позиції Верховного Суду, а саме:

- «при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф» - постанова від 29.04.2020 року по справі №161/5372/17;

- «у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення» - постанова від 13.02.2020 року по справі №524/9716/16-а;

- «візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо» - постанова від 26.04.2018 року по справі №338/1/17;

- «притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами» - постанова від 30.05.2018 року по справі №175/1982/16-а;

- «якщо постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним» - постанова від 15.11.2018 року по справі №524/5536/17.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Просив скасувати постанову серії БАД №142531 від 21.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП щодо нього, винесену інспектором СРПП Вижницького РВП Берником І.Д., а справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав. Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача Краснюк В.В. заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позовні вимоги задовольнити. Підтримав заперечення на відзив на адміністративний позов, надання яких під час розгляду справи в порядку ст.286 КАС України не передбачено.

У запереченнях зазначив, що наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджуються їх доводи, що працівники поліції під`їжджають до транспортного засобу, який не рухався.

На відео зафіксовано, як позивач пояснював поліцейським, що посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс про обов`язкове страхування транспортного засобу є в додатку «Дія», показував їх на своєму мобільному телефоні. Проте поліцейські ігнорували це та вимагали зазначених документів, виготовлених на бланку.

Просив задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки за повідомленням на спецлінію «102» ним був зупинений транспортний засіб під керуванням позивача, який на його законну вимогу неодноразово відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та документи на транспортний засіб. Тому була винесена законна постанова.

Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

13.03.2023 року, тобто з пропуском встановленого судом п`ятиденного строку з дня одержання копії ухвали та копій документів (27.02.2023 року) представник ГУНП в Чернівецькій області до суду надав відзив на позовну заяву, який відповідає вимогам ст.162 КАС України і три диски з записами, який того ж дня надіслав позивачу.

У відзиві зазначив, що 21.02.2023 року о 16:17 год. до Вижницького РВП зі служби «102» передане анонімне повідомлення про те, що по вул. Головній в смт. Берегомет Вижницького району, водій автомобіля марки «Фольксваген Т4» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Реагування на вказане повідомлення було доручено групі реагування патрульної поліції Вижницького РВП у складі наряду поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , якими о 16:25 год. вказаний автомобіль на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено по вул. Підгірній в смт. Берегомет. В подальшому, на законну вимогу інспектора СРПП Вижницького РВП Берника І.Д. пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в ньому, водій, яким виявився ОСОБА_1 відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, йому було роз`яснено про його права громадянина України, передбачені ст.63 Конституції України, а також положення ст.ст.268, 307, 308 КУпАП, що зафіксовано на відео.

Відповідно до ст.284 КУпАП було винесено оскаржувану постанову серії БАД №142531 від 21.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу, яка містила відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Вважають, що розглянувши повно і всебічно всі обставини справи, встановивши в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, поліцейським було законно та обґрунтовано винесено постанову про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача про те, що він автомобілем не керував, його поліцейський не зупиняв, коли приїхали працівники поліції автомобіль не рухався, а він нібито попередньо пересів на водійське місце для зручності вести розмову з ОСОБА_4 , який перебував на передньому пасажирському сидінні є перекрученням та спотворенням обставин вчинення проступку, оскільки на відео з нагрудної боді-камери поліцейського чітко видно, як за транспортним засобом позивача, який рухається по населеному пункті, прямує автомобіль патрульної поліції із увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольорів та подає спеціальний звуковий сигнал, що відповідно до п.п. б) п. 8.9. ПДР є вимогою про зупинку транспортного засобу.

Одразу після зупинки до автомобіля підійшов поліцейський та зафіксував на боді камеру, що за кермом перебував позивач, який під час розмови неодноразово підтвердив, що саме він керував транспортним засобом.

Відео зйомка поліцейськими проводилась безперервно від моменту зупинки позивача -16:17 год., до моменту закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення та вручення йому копії постанови - 19:58 год. І за весь час позивач жодного разу не повідомив про те, що автомобілем керувала третя особа, а не він.

У позивача відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували факт керування ним транспортним засобом та вчинення адміністративного правопорушення.

Безпідставним та необґрунтованим є також твердження позивача про те, що поліцейський зобов`язаний був самостійно перевірити наявність у нього посвідчення водія через мобільний додаток Порталу Дія (Дія), оскільки вказана процедура не передбачена нормативно-правовими актами, які визначають правові засади організації та діяльності Національної поліції України, а також Інструкції.

Натомість, пунктом 2.4. ПДР встановлено імперативний обов`язок водія на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що було проігноровано позивачем, який із застосуванням ненормативної лексики, в зухвалій формі відмовився це зробити.

Крім того, згідно Порядку №1453, саме позивач повинен був надати поліцейському для ознайомлення та перевірки сформоване ним на мобільному додатку Порталу Дія електронне посвідчення водія, доступ до якого був лише у нього, що він не зробив.

Тому вважають, що доводи позивача безпідставні, надумані та такі, що не відповідають обставинам справи, а тому підлягають відхиленню.

Просили відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В ухвалі суду про відкриття провадження від 27.02.2023 року зазначено, що:

підстав для витребування зазначених у позовній заяві доказів судом не встановлено, оскільки до позовної заяви не додано клопотання, передбаченого ст.80 КАС України про витребування доказів;

підстав для виклику зазначених у позовній заяві свідків судом не встановлено, оскільки до позовної заяви не додано заяви про виклик свідків, яка б відповідала вимогам ст.92 КАС України, а у позові не зазначені, які саме обставини можуть підтвердити зазначені у ній свідки.

Ухвалою суду від 07.03.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУНП в Чернівецькій області Верешко І.В. про продовження строку для подання відзиву.

Судом відтворено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, наданий до відзиву на позов представником відповідача - ГУНП в Чернівецькій області Верешко І.В.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника позивача адвоката Краснюка В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №142531 від 21.02.2023 року, винесеної поліцейським Берником І.Д., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн за те, що:

21.02.2023 року, о 16.25 год. в смт. Берегомет по вул. Підгірній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 не пред`явив у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в ньому посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Копію оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 21.02.2023 року.

Позивач заперечує, що 21.02.2023 року о 16.25 год. в смт. Берегомет по вул. Підгірна керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також зазначає, що посвідчення водія відповідної категорії у нього було наявне у додатку «Дія», а отже поліцейський сам повинен був його перевірити, у зв`язку з чим 24.02.2023 року звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Пунктом 8.9 Правил дорожнього руху України закріплено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

a) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Пунктами 2 та 6 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У частині 1 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122-2, ч.2, 3 ст.132-1, ст.132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема ч.1 ст.126 КУпАП (п.4 розділу І Інструкції).

Отже, справи передбачені ч.1 ст.126 КУпАП розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Розділом ІІІ Інструкції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розділі IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 виклав правовий висновок, який узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі №724/716/16 та від 17.06.2020 року у справі №127/6881/17, за змістом якого:

«При розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу державної влади.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КУпАП.

Використання у ст.ст.222, 255 КУпАП формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.».

Тобто, саме ГУНП в Чернівецькій області, зобов`язано обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови поліцейським СРПП Вижницького РВП Берником І.Д.

Представником відповідача ГУНП в Чернівецькій області Верешко І.В. до відзиву на позов надано копію рапорту, зареєстрованого 21.02.2023 року о 16.21 год. у Вижницькому РВП за №929, згідно якого 21.02.2023 року о 16.17 год. надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 21.02.2023 року о 16.17 год. за адресою: Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Головна, водій керує бусом зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_3 в стані сп`яніння. Виїздом по даному повідомленню в смт. Берегомет по вул. Підгірна був зупинений автомобіль марки «Фольксваген Т4», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів останній будучи з ознаками алкогольного сп`яніння словесно ображав, вів себе зухвало, агресивно, розмахував руками та намагався покинути місце події. У зв`язку з чим здійснено адміністративне затримання з подальшим доставлянням до КНП «Вижницька БЛІЛ» та складання адміністративних матеріалів. Прийняв о 16.18 год. Берник, прибув о 16.21 год. та виконав о 17.49 год.;

Також представником відповідача ГУНП в Чернівецькій області Верешко І.В. до відзиву на позов надано три електронні докази - DVD+R диски із записами з нагрудної камери поліцейського, які відтворено судом і з яких чітко встановлено, що:

- 21.02.2023 року о 16.24 год. відповідач ОСОБА_2 на службовому автомобілі рухався позаду транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та подавав вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, яка була виконана зазначений транспортний засіб зупинився;

- одразу після зупинки, до транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому був увімкнений двигун, підійшов поліцейський ОСОБА_2 та зафіксував, що даним транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який цього не заперечував;

- поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки та запропонував йому пред`явити для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, на що останній неодноразово пояснював, що в нього є посвідчення водія, зокрема і в додатку «Дія», однак він його для перевірки не надасть.

Таким чином, факт керування 21.02.2023 року о 16.25 год. ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та не пред`явлення ним на законну вимогу поліцейського Берника І.Д. посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а отже порушення п.2.1 «а» ПДР України, доведений наданими відповідачем та безпосередньо дослідженими судом доказами, які суд визнає належними, достатніми та допустимими.

Також судом установлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови поліцейським роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП.

Доводи позивача ОСОБА_1 та його представника Краснюка В.В. про незаконність оскаржуваної постанови повністю спростовані наданими відповідачем доказами і зводяться до перекручування фактів з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

За встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що постанова серії БАД №142531 від 21.02.2023 року, винесена поліцейським Берником І.Д. у спосіб, передбачений нормами КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію», з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 , про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 126 ч.1, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Постанову інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника Івана Дмитровича серії БАД №142531 від 21.02.2023 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника Івана Дмитровича, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Складання повного тексту рішення відкладено до 24.03.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач інспектор СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берник Іван Дмитрович, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Р. Шухевича, 4, Чернівецької області.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 24, .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК