Справа № 184/1786/22
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/1786/22
Номер провадження 2-а/184/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шаврової Н.М.,

відповідача Коновалова М.В.,

розглянувши в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з врахуванням вимог спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шаврова Наталія Михайлівна до Поліцейського відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області Коновалова Михайла Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 13.04.2022р. біля 18 годин 20 хвилин він разом з дружиною ОСОБА_2 під`їхали до магазину, що розташований по АДРЕСА_1 . Автомобілем керувала дружина ОСОБА_2 , яка також має посвідчення водія. Коли вони вже вийшли з магазину та підійшли до автомобіля до них наблизився невідомий чоловік в цивільному одязі, який вимагав у позивача передати йому ключі від автомобіля та документи на нього. Як виявилося пізніше, це був начальник відділення № 2 Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровської області Дмитриев Д.О. Позивач категорично відмовився надавати ключі, внаслідок чого була викликана оперативна група та на позивача були складені протоколи за ст.185 КУпАП та за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, було відкрите кримінальне провадження за ст. 290 КК України. На наступний день 14.04.2022 року до позивача до дому з самого ранку зайшли працівники поліції, вивели їх з дружиною та дитиною з дому, провели обшук, під час якого знайшли вдома заборонені речі і відкрили відносно позивача ще одне кримінальне провадження. Причиною усіх вказаних подій, що відбувалися 13-14 квітня 2022 року є та обставина, що позивач не віддав начальнику поліції без офіційного оформлення ключі та документи від свого автомобіля. На той час йому було відомо, що саме таким чином, безпідставно з надуманих обставин, працівниками поліції протягом березня-квітня 2022 року вилучалися у мешканців м. Покров автомобілі і в першу чергу автомобілі, що були на євро номерах. Таким чином на позивача були складені протоколи за адміністративні правопорушення, яких він не вчиняв та відкрите 2 кримінальних провадження 13 квітня 2022 року за ст. 290 КК України, 14.04.2022 року за ч.1 ст.263 КК України. Накладене на позивача адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства. Дану постанову він вважає незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки 13.04.2022 року він не керував транспортним засобом при обставинах зазначених в постанові та не здійснював рух на ньому. Таким чином, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №504895 від 15.04.2022 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Так, позивач вказує на те, що він не керував автомобілем, за кермом автомобіля перебувала його дружина. Вказує, що інспектор поліції Коновалов М.В. склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.8 ст.121 КУпАП, тільки зі слів начальника поліції, з якими у них виникла конфліктна ситуація, у відсутність безспірних доказів його керування транспортним засобом при зазначених ним обставин. Крім того, просить поновити йому пропущений строк для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки він пропущений з поважної причини. Так, з 13.04.2022 року та 14.04.2022 року було відкриті відносно нього два кримінальних провадження. 15.04.2022 року позивач був затриманий в порядку ст. 208 КПУ України. 17 квітня 2022 року відносно нього був обраний запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, 13.06.2022 року строк його дії був продовжений. Таким чином позивач пропустив встановлений законом 10-денний строк для оскарження зазначеної постанови.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №504895 від 15.04.2022 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, вказує на те, що той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом при обставинах, що вказуються в постанові поліцейського Коновалова М.В., підтверджується клопотанням дізнавача СД ВП№2 Нікопольського РУП НП в Дніпропетровської області Калита Н.В. та ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2022 року яким було задоволено клопотання дізнавача про накладення арешту на вказаний вище автомобіль. Так, в клопотанні дізнавача та в ухвалі суду зазначається, що по вказаній адресі стояв автомобіль, за кермо якого ОСОБА_1 тільки намагався сісти і вчинив опір поліцейським, що намагалися його зупинити. Зазначеним документами підтверджується той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом при обставинах зазначених в постанові. Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (справа № 184/583/22) є рапорт начальника відділення № 2 Нікопольського РУН ГУ НП в Дніпропетровської області Дмитрієва Д., відповідно до якого 13.04.2022 року о 18 годині по вул.. П.Мирного в м. Покров водій сідав в автомобіль. ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, але водій закрив автомобіль та пішов в невідомому напрямку, нічого не поясняючи. При спробі зупинити чоловік почав створювати опір в наслідок чого у ОСОБА_4 розірваний одяг, а у водія не значні тілесні ушкодження. Тобто начальник ВП № 2 Нікопольського РУП ОСОБА_3 особисто зазначив, що водій тільки підійшов до автомобіля та намагався в нього сісти, а коли начальник поліції підійшов до нього, водій закрив автомобіль та пішов в невідомому напрямку. Зазначений рапорт начальника поліції ОСОБА_4 узгоджується з висновком до якого надійшов Орджонідзевський міський суд в ухвалі від 28.04.2022 року по справі № 184/552/22. Крім того вважає, що жодна із складових ознак складу адміністративного правопорушення за ч.8 ст.121 КУпАП не доведена поліцейським під час винесення постанови, оскільки до постанови не додається взагалі ніяких доказів того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом при обставинах зазначених постанові. Також зазначає, що відповідач не надав до постанови жодного беззаперечного та допустимого доказу наявності факту керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 .

Відповідач поліцейський відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області Коновалов Михайло Володимирович в судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог позивача заперечував в повному обсязі. Так, 13.04.2022 р. він прибув на місце виклику. По приїзду побачив начальника поліції, який тримав ОСОБА_1 біля магазину. Начальник поліції повідомив, що затримав ОСОБА_1 , коли той під`їхав за кермом автомобіля до магазину. В той день ОСОБА_1 факт вживання алкогольних напоїв не заперечував та підтверджував. Крім того, підтверджував факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Особисто він не бачив як ОСОБА_1 керував автомобілем, зі слів начальника поліції дізнався, а ОСОБА_1 підтвердив. На підставі цього, були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст..185, 130 та ч.8 ст.121 КУпАП. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_1 пропущено строк для звернення до суду із вказаним позовом.

Дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається достатніх належних доказів, які б у своїй сукупності могли надати можливість перевірити та підтвердити обставини за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 15.04.2022р. поліцейським відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області Коноваловим Михайлом Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 504895 від 15.04.2022 року, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.8 ст.121 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. на користь держави.

Верховний Суд від 30 травня 2018 року у справі № 175/1982/16-а (2а/175/10/16) зазначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами; у постанові КАС ВС від 19 лютого 2020 року справа № 204/8036/16-а було встановлено, що виключно водій, а не особа, яка сидить за кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Згідно практики ЄСПЛ та відповідно до правових висновків Верховного Суду, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121- 1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Притягненню особи до адміністративної відповідальності обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Як вбачається із ухвали Орджонікідзевського міського суду від 28 квітня 2022 року, винесеної на підставі клопотання дізнавача СД ВП№2 Нікопольського РУП НП в Дніпропетровської області Калита Н.В. про накладення арешту на автомобіль марки Фольцваген Бора, за адресою вул.. П.Мирного, 4 в м. Покров стояв автомобіль, за кермо якого сідав водій.

Наведене підтверджує те, що ОСОБА_1 тільки намагався сісти за кермо автомобілю.

Разом з тим, вказане не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем Фольцваген Бора.

Таким чином, зазначеними документами підтверджується той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом при обставинах зазначених в постанові.

Також, як вбачається із рапорту начальника відділення № 2 Нікопольського РУН ГУ НП в Дніпропетровської області Дмитрієва Д., 13.04.2022 року о 18 годині по вул.. П.Мирного в м. Покров водій сідав в автомобіль. ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, але водій закрив автомобіль та пішов в невідомому напрямку, нічого не поясняючи. При спробі зупинити чоловік почав створювати опір в наслідок чого у ОСОБА_4 розірваний одяг, а у водія не значні тілесні ушкодження.

Із наведеного також вбачається те, що ОСОБА_1 тільки підійшов до автомобіля та намагався в нього сісти.

Разом з тим, із наведеного документа не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Крім того, в матеріалах справи відсутні інші докази керування ОСОБА_1 автомобілем.

Судом оглянуті аудіо диски, додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.. 130 КУпАП, відповідно до якого не вдачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише зафіксовано факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Критично суд відноситься до пояснень відповідача щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, які йому сталі відомі зі слів інших осіб, оскільки вони не є належними та допустимими доказами у справі і спростовуються матеріалами справи в повному обсязі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У свою чергу, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 72-77, 241-247, 286, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шаврова Наталія Михайлівна до Поліцейського відділення №2 Нікопольського РВП ГУНП у Дніпропетровській області Коновалова Михайла Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для звернення з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №504895 від 15.04.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП та поновити вказаний строк.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №504895 від 15.04.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 23.03.2023р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш