Справа № 140/765/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/765/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

представника позивача Мартіросяна А.Г.,

представників відповідача Каленюка Д.С., Хомича В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільний ліс до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Спільний ліс (далі ТзОВ Спільний ліс, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС України у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.12.2022 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 26.10.2022 по 01.11.2022 працівниками ГУ ДПС у Волинській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ Спільний ліс щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість (далі ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

08 листопада 2022 року відповідачем було складено акт №7999/03-20-07-02/39294477 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ Спільний ліс щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень, та серпень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Актом перевірки №7999/03-20-07-02/39294477 встановлено порушення платником податків підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.1, підпункту б) пункту 200.4, абзацу в підпункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28 січня 2016 року Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289 (далі Порядок № 21), внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій декларації за червень 2022 року в сумі 746091 грн, за липень 2022 року в сумі 865220 грн, за серпень 2022 року в сумі 468135 грн.

На підставі вказаного акту перевірки №7999/03-20-07-02/39294477 від 08.11.2022 ГУ ДПС у Волинській області 01.12.2022 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким виявлено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за червень 2022 року в сумі 746091 грн, за липень 2022 року в сумі 865220 грн, за серпень 2022 року в сумі 468135 грн, всього в сумі 2079446 грн та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ, внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податкових деклараціях від 20.07.2022 № на суму 746091 грн, від 19.08.2022 № на суму 865220 грн, від 20.09.2022 № на суму 468135 грн.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках, зроблених в акті документальної позапланової виїзної перевірки №7999/03-20-07-02/39294477 від 08.11.2022, що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам податкового законодавства.

В акті вказано, що відповідно до наданих на запити контролюючого органу регістрів бухгалтерського обліку в господарській діяльності товариства перевіркою встановлено ряд невідповідностей, а саме згідно оборотно-сальдової відомості встановлено реалізацію ТМЦ за ціною нижче собівартості, а саме згідно даних бухгалтерського обліку 701 Дохід від реалізації готової продукції та 901 Собівартість реалізованої готової продукції за червень, липень та серпень 2022 року в сумі на загальну суму 2079446 грн, що є прямою невідповідністю поняттю розумна економічна причина.

Однак з такою позицією податкового органу позивач не погоджується, оскільки при закупівлі продукції була одна ціна, а при реалізації готової продукції, у зв`язку із ситуацією, яка склалась на території України, тобто з військовою агресією Росії, були ціни значно нижчі. Крім того, з початку війни ціни на ринку стали нижчими ніж тоді, коли позивач здійснював закупку товару. В процесі господарської діяльності були отримані збитки, які будуть компенсовані у майбутньому після того, як на нових аукціонах, які проводять лісгоспи, буде закуплений новий товар, який уже буде реалізований з прибутком. Однак, задля збереження робочих місць та потенційних покупців, позивач реалізував продукції нижче собівартості, проте це не може бути підставою у тому, що в позивача відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування. Господарські операції були здійснені, вони є реальними та підтверджуються первинною документацією. Усі фактичні витрати на виробництво продукції підтверджуються первинними документами (актами виконаних робіт/надання послуг, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на придбання лісоматеріалів).

Враховуючи зазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі; вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Зазначив, що відповідно до наданих на запити контролюючого органу регістрів бухгалтерського обліку в господарській діяльності товариства перевіркою встановлено ряд невідповідностей, а саме згідно оборотно-сальдової відомості встановлено реалізацію ТМЦ за ціною нижче собівартості, а саме згідно даних бухгалтерського обліку 701 Дохід від реалізації готової продукції та 901 Собівартість реалізованої готової продукції за червень, липень та серпень 2022 року, що є прямою невідповідністю поняттю розумна економічна причина.

Згідно проведеного аналізу експортних операцій готової продукції (пиломатеріали обрізні, розпиляні вздовж, нестругані, не шліфовані, вільха, 1 сорт FSC 100% контрагенту нерезиденту MIDVALE LIMITED (Англія) згідно даних ЄРПН встановлено розбіжності в ціні постачання товару тієї ж продукції.

Правові наслідки реалізації товару на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість, мають визначатись із урахуванням доктрини ділової мети, що реалізується в податкових правовідносинах на підставі положень підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України та передбачає обов`язкову наявність у платника прагнення отримати економічний ефект за рахунок приросту (збереження) активів при здійсненні господарських операцій.

У разі встановлення, що ділова мета господарської операції є недобросовісною (зокрема, у випадку збитковості експортної операції з причин реалізації товару нижче собівартості без наявності об`єктивних економічних підстав для цього) відповідна операція може бути кваліфікована як така, що вчинена поза межами господарської діяльності платника.

У такому випадку платник втрачає право на включення до податкового кредиту, який у подальшому приймає участь у формуванні суми бюджетного відшкодування, ПДВ у складі собівартості тих товарів/послуг, які не використані в господарській діяльності, що однак не збільшує базу оподаткування ПДВ за експортною операцією.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 10:00 год. 27 березня 2023 року в залі судових засідань №1 Волинського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Словацького, 3.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що у період з 26.10.2022 по 01.11.2022 інспекторами ГУ ДПС у Волинській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ Спільний ліс щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень та серпень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 08.11.2022 №7999/03-20-07-02/39294477.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих на запити контролюючого органу регістрів бухгалтерського обліку в господарській діяльності товариства перевіркою встановлено ряд невідповідностей, а саме згідно оборотно-сальдової відомості встановлено реалізацію ТМЦ за ціною нижче собівартості, а саме згідно даних бухгалтерського обліку 701 Дохід від реалізації готової продукції та 901 Собівартість реалізованої готової продукції за червень 2022 року в сумі 746091 грн, за липень 2022 року в сумі 865220 грн, за серпень 2022 року в сумі 468135 грн, що є прямою невідповідністю поняттю розумна економічна причина.

Як зазначено у висновку акта перевірки від 08.11.2022 №7999/03-20-07-02/39294477, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень-серпень 2022 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у т. ч. заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 200.1, підпункту б) пункту 200.4, абзацу в підпункту 200.14 статті 200 ПК України, Порядку № 21, внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій декларації за червень 2022 року в сумі 746091 грн, за липень 2022 року в сумі 865220 грн, за серпень 2022 року в сумі 468135 грн.

На підставі акта перевірки від 08.11.2022 №7999/03-20-07-02/39294477 ГУ ДПС у Волинській області 01.12.2022 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким виявлено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за червень 2022 року в сумі 746091 грн, за липень 2022 року в сумі 865220 грн, за серпень 2022 року в сумі 468135 грн, всього в сумі 2079446 грн та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ, внаслідок чого відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податкових деклараціях від 20.07.2022 № на суму 746091 грн, від 19.08.2022 № на суму 865220 грн, від 20.09.2022 № на суму 468135 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України:

- господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

- розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Для цілей оподаткування вважається, що операція, здійснена з нерезидентами, не має розумної економічної причини (ділової мети), якщо:

головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків;

у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Підпунктом в пункту 200.14 статті 200 ПК України передбачено, що якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

З акта перевірки від 08.11.2022 №7999/03-20-07-02/39294477 вбачається, що перевіркою встановлено реалізацію ТМЦ за ціною нижче собівартості, а саме згідно даних бухгалтерського обліку 701 Дохід від реалізації готової продукції та 901 Собівартість реалізованої готової продукції за червень, липень та серпень 2022 року в загальній сумі 2079446 грн, що є прямою невідповідністю поняттю розумна економічна причина. Основними чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є: операції з вивезення товарів за межі митної території України, які оподатковуються за нульовою ставкою експорт ТМЦ (лісоматеріали розпиляні уздовж в асортименті) для покупців-нерезидентів MIDVALE LIMITED адреса - 54 Ridgeway Crescent,Tonbridge, Kent, TN 10 4NR United Kingdom. З червня по серпень 2022 року підприємством задекларовано реалізацію товарів (пиломатеріалів, відходів від пиломатеріалів, тирси, заготовок соснових) на митній території України на загальну суму ПДВ 1561,3 тис. грн, реалізація на експорт (операції, що оподатковуються за ставкою 0%) в загальній сумі 6550,8 тис. грн.. Питома вага експортних операцій в загальній сумі реалізації складає 84%; придбання круглих лісоматеріалів від Любомльсього ЛГ, ДП Любешівське ЛМГ, ДП Ратнівське ЛМГ, активної електроенергії від Волиньелектрозбут, ПММ від ТОВ Вест Кард та ін.

Отже, факти реалізації ТМЦ за ціною нижче собівартості, що не відповідає поняттю розумна економічна причина, стали підставою для висновку контролюючого органу про відмову в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій декларації за червень, липень та серпень 2022 року на загальну суму 2079446 грн, та, як наслідок, для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд не погоджується із вказаними висновками перевірки, з огляду на таке.

Так, у позовній заяві позивач вказує, що згідно первинних документів реалізація ТзОВ Спільний лісу вересні 2021 року становила 1 340 907,64 грн (без ПДВ), в тому числі внутрішній ринок - 331 975,00 грн, експорт - 1 008 932,64 грн.

Податкових накладних було зареєстровано на суму 1 410 992,64 грн, у тому числі ПДВ 67 010 грн, оскільки ще була попередня оплата в сумі 3690 грн (у тому числі ПДВ - 615,00 грн), про що свідчать дані поданої декларації з ПДВ.

Суму 5 439 601,06 грн. не відображено по рахунку 701, як дохід від реалізованої продукції, тому, що реалізації на таку суму не було, про що свідчать надані копії первинних документів та оборотно сальдова відомість по 361 рахунку.

Сума 5 436 601.06 грн виникла в результаті некоректного розподілу витрат з 231 рахунку на кожен з видів виготовленої продукції - 26 рахунок. Тому було проведено внутрішні коригування між рахунками 231,26 та 901.

Також якщо здійснити аналіз обсягів реалізації, згідно первинних документів, інших місяців, до прикладу жовтень 2021 року - внутрішній ринок - 256 622,5 грн, експорт - 229 926,06 грн, у листопаді 2021 року внутрішній ринок - 399 987,83, експорт - 559 219,14 грн, березень 2022 року - 833 659,05 грн, експорт - 529 371,86 грн. Реалізація в середньому становила від 0,5 до 1,3 млн. грн. В жодному місяці не було здійснено продажів у таких обсягах (5 436 601,06 грн).

Щодо продажу нижче собівартості:

З 11 жовтня 2021 року ТзОВ Спільний ліс не здійснювало виробничу діяльність в повному обсязі, про що свідчить відсутність придбання лісоматеріалів з жовтня 2021 року по січень 2022 року та невеликі обсяги продажів. Зокрема за жовтень - 486 548,56 грн, листопад - 999 206,97 грн, грудень - 66 333,9 грн.

Підприємство переробляло наявні залишки, при цьому працівникам виплачувалось 2/3 заробітної плати і відповідно сплачувались податки на заробітну плату (доплачували ЄСВ до мінімальної ЗП). Середня кількість штатних працівників становила - 30. У жовтні фонд ЗП становив 322 тис. грн, податків було сплачено 156 тис. грн, у листопаді фонд ЗП становив 372,6 тис. грн, податків сплачено 163,6 тис. грн, у грудні фонд ЗП - 286,2 тис. грн, податки - 160 тис. грн. Також за цей період були затрати на електроенергію, дизельне паливо, матеріали, всі вони накопичувалися на 91 і 231 рахунках і в подальшому розприділялися на кожну одиницю виробленої і реалізованої продукції.

У січні 2022 року підприємство почало знову закуповувати лісоматеріали круглі і з кінця січня їх переробляти, відповідно почали зростати обсяги реалізації: січень - 203,5 тис. грн, лютий - 728,7 тис. грн, березень - 1 363 тис. грн, квітень - 1 416,6 тис. грн, травень - 2 612,3 тис. грн, червень - 2 336,5 тис. грн, липень - 1 927,1 тис. грн, серпень - 3 520,7 тис. грн.

Фонд заробітної плати з січня по серпень 2022 року становив 3 913,9 тис. грн. Сплачено податків - 1 390 тис. грн. Середня заробітна плата зросла і становила 10 559 грн.

Також на собівартість вплинули зростання цін на електроенергію та паливо дизельне.

На підтвердження вказаних обставин позивач додатково надав штатний розклад товариства на 2021, 2022 рр., податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток 1 до податкового розрахунку), відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4 ДФ).

З акту перевірки від 08.11.2022 №7999/03-20-07-02/39294477 вбачається, що факти реалізації ТМЦ за ціною нижче собівартості, що не відповідає поняттю розумна економічна причина, стали підставою для висновку контролюючого органу про відмову в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій декларації за червень 2022 року в сумі 746091 грн, за липень 2022 року в сумі 865220 грн, за серпень 2022 року в сумі 468135 грн. Разом з тим, у цьому ж акті зазначено, що не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції, не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі, зокрема, може виявитись збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності. Разом з тим, віднесення таких операцій до господарських можливе лише в разі економічних причин отримання збитків від продажу готової продукції за ціною, яка не покриває собівартість такої продукції. У вказаному акті зазначено про неможливість підтвердити нарахування податкових зобов`язань, при цьому, конкретних причин неможливості здійснення таких дій в акті перевірки не наведено.

Тобто, у вказаному акті перевірки контролюючий орган не заперечує можливості віднесення збиткових господарських операцій до господарських операцій, що беруть участь в оподаткуванні, в разі наявності економічних причин отримання збитків.

Правові наслідки реалізації товару на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість, мають визначатись із урахуванням доктрини ділової мети, що реалізується в податкових правовідносинах на підставі положень підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.3 статті 198 ПК України та передбачає обов`язкову наявність у платника прагнення отримати економічний ефект за рахунок приросту (збереження) активів при здійсненні господарських операцій. У разі встановлення, що ділова мета господарської операції є недобросовісною (зокрема, у випадку збитковості експортної операції з причин реалізації товару нижче собівартості без наявності об`єктивних економічних підстав для цього) відповідна операція може бути кваліфікована як така, що вчинена поза межами господарської діяльності платника. У такому випадку платник втрачає право на включення до податкового кредиту, який у подальшому приймає участь у формуванні суми бюджетного відшкодування, ПДВ у складі собівартості тих товарів/послуг, які не використані в господарській діяльності, що, однак, не збільшує базу оподаткування ПДВ за експортною операцією (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 804/2107/16).

До факторів ціноутворення, крім рівня витрат, пов`язаних із виробництвом товару, належать: рівень попиту на продукцію, кон`юнктура ринку, платоспроможність покупця, обсяги виробництва та складські запаси продавця та інші умови, які об`єктивно впливають на формування ціни. При цьому, прибутковість кожної окремої операції не є обов`язковою ознакою господарської діяльності, яка може включати і окремі збиткові операції, здійснення яких викликано об`єктивними причинами, а відтак продаж позивачем продукції за ціною, нижчою собівартості, не можна розглядати операцією поза межами господарської діяльності позивача (зазначені висновки щодо застосування норм права сформовані у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № П/811/1512/14).

Верховний Суд в постанові від 01.08.2022 у справі №808/2593/16 зазначив. що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використанні в своїй господарській діяльності, що пов`язане з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Разом з тим, в акті перевірки та у відзиві на позовну заяву відповідачем не викладено належних доводів щодо здійснення позивачем в охоплений перевіркою період операцій за відсутності розумної економічної причини (ділової мети), висновки перевірки зроблені на підставі регістрів бухгалтерського обліку, без належного дослідження первинних документів, при цьому, під час проведення перевірки, як вбачається із вказаного акта перевірки, контролюючим органом взагалі не були досліджені економічні підстави отримання позивачем збитків від господарської діяльності.

Водночас, суд бере до уваги надані позивачем пояснення щодо здійснення господарської діяльності та погоджується з тим, що такі загальновідомі обставини, як запровадження в Україні воєнного стану, зростання цін на електроенергію та дизпаливо, падіння цін на лісопродукцію через воєнні дії, а також необхідність збереження робочих місць та уникнення повного зупинення господарської діяльності товариства були об`єктивними економічними причинами збитковості господарської діяльності, наявність яких не може свідчити про недобросовісність дій платника податків. При цьому, продовження здійснення господарської діяльності у складних економічних умовах дозволила позивачу зберегти робочі місця, здійснювати виплату заробітної плати та сплачувати до бюджету ПДФО та єдиний внесок, про що надані відповідні докази (штатні розписи, податкова звітність), уникнути повного зупинення господарської діяльності товариства, що неминуче призвело б до значного скорочення штату працівників, зменшення податкових надходжень до бюджету у вигляді ПДФО та єдиного внеску.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує, що у матеріалах справи наявні первинні документи (зокрема, договори, акти виконаних робіт/наданих послуг, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні), які підтверджують фактичні витрати на виробництво продукції та їх реалізацію, та звертає увагу, що відносно цих первинних документів у контролюючого органу відсутні зауваження щодо наявності недоліків чи дефектів, які ставлять під сумнів реальність господарських операцій.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Враховуючи, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав належних доказів, які б підтвердили висновки, викладені в акті перевірки від 08.11.2022 №7999/03-20-07-02/39294477 щодо реалізації позивачем ТМЦ за ціною нижче собівартості без наявності об`єктивних економічних підстав для цього, відтак суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 01.12.2022 № прийняте з порушенням податкового законодавства, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 26840,00 грн, сплачений відповідно до платіжних інструкцій №3 від 02.01.2023, №52 від 20.01.2023.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Спільний ліс (44100, Волинська область, Ковельський район, смт. Ратне, вулиця Серпнева, будинок 14, ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 01.12.2022 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільний ліс за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 26840,00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 березня 2023 року.

Суддя В.Д. Ковальчук