Справа № 480/4638/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2023 року Суми Справа № 480/4638/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів: 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
2. Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом. Заяви та клопотання учсників справи.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо непризначення та невиплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2; зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 12.01.1998 по 12.05.2005 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 07.03.2022.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем було подано пакет документів із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатами розгляду якої відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах. Позивач вважає, що таке рішення є неправомірним.
20.07.2022 судом було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
25.08.2022 відповідач - ГУ ПФУ в Сумській області, подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що спірне рішення прийнято правомірно у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу за списком № 2.
02.02.2023 позивач подав клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
14.02.2023 судом було задоволено вказане клопотання та залучено співідповідача, про що постановлено відповідну ухвалу.
22.02.2023 відповідач - ГУ ПФУ в Черкаській області подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує.
Відзив мотивовно тим, що що спірне рішення прийнято ним правомірно, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи за списком № 2. Зазначає, що п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України № 1058-ІV встановлено право чоловіків виходу на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. До пільгового стажу позивача не було зараховано період його роботи з 12.01.1988 по 12.05.2005 згідно довідки від 13.10.2021, оскільки назва робочого місця, яке було атестоване, не відповідає посаді, яку обіймав позивач, що відображено в акті перевірки обгрунтованості видачі документів для оформлення пенсії від 24.12.2021. Назва посади, яку займав позивач, згідно записів трудової книжки, не відповідає назві атестованої посади відповідно до списку № 2, який дає право на пенсію на пільгових умовах.
Фактичні обставини справи.
Відповідно до записів трудової книжки позивача (а.с. 14) у період з 12.01.1988 по 12.05.2005 він працював в Акціонерному товаристві ''Сумигаз'', зокрема:
- 12.01.1988 позивача прийнято електрогазозварником 5 розряду (запис № 5);
- 01.05.1988 переведено електрогазозварником 4 розряду (запис № 6);
- 26.10.1988 переведено електрогазозварником 4 розряду в автоколону (запис № 7);
- 03.12.2001 змінено найменування професії електрогазозварника на електрогазозварника, зайнятому на різанні і ручному зварюванні (запис № 8);
- 05.05.2003 переведено електрогазозварником 4 розряду в службу механіка, зайнятого на різанні і ручному зварюванні (запис № 9);
- 01.03.2010 встановлено 5 розряд електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні(запис № 10).
17.05.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2, що не спростовується сторонами.
На переконання позивача, йому протиправно не призначили пенсію, тому він звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Щодо віднесення роботи позивача до списку № 2.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи довідками виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача містяться записи за № 5-10, відповідно до яких у період з 12.01.1988 по 12.05.2005 (з урахуванням позовних вимог) позивач працював в Акціонерному товаристві ''Сумигаз'' на посадах електрогазозварника та електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні.
Професія електрогазозварника у період з 12.01.1988 по 02.12.2001 відноситься до робіт за списком № 2, що передбачено розділом ХХХІІ списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, розділом ХХХІІІ списку № 2 постанови Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 та розділом ХХХІІІ списку № 2 постанови КМУ № 162 від 11.03.1994, у період дії цих нормативно-правових актів.
Професія електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні у період з 03.12.2001 по 04.05.2003 відноситься до робіт за списком № 2, що передбачено розділом ХХХІІІ списку № 2 постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 та розділом ХХХІІІ списку № 2 постанови КМУ № 36 від 16.01.2003, у період дії цих нормативно-правових актів.
Професія електрогазозварника у період з 05.05.2003 по 12.05.2005 відноситься до робіт за списком № 2, що передбачено розділом ХХХІІІ списку № 2 постанови КМУ № 36 від 16.01.2003.
Отже, професія електрозварника та електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні передбачена у всіх списках № 2.
Суд звертає увагу, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 16.01.1985 № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.
Тому вказаний нормативно-правовий акт дає підстави стверджувати, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні до спеціального стажу.
За змістом відзиву на позов, відповідач - ГУПФУ в Черкаській області, заперечує проти зарахування до пільгового стажу періодів роботи, у зв`язку з тим, що записи щодо посади позивача у трудовій книжці не відповідають назві атестованої посади відповідно до списку № 2.
З цього приводу суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
На працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні органи державного нагляду (контролю), зокрема Держпраці.
Тому непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для незарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу за списком № 2.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку що позивач у період з 12.01.1988 по 12.05.2005 працював за списком № 2, що підтверджено записами у трудовій книжці і не потребує додаткового підтвердження уточнюючими довідками, а непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для незарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу за списком № 2.
Щодо належного способу захисту порушеного права.
Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача - ГУ ПФУ в Сумській області, щодо непризначення та невиплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 та зобов`язати зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 12.01.1998 по 12.05.2005, а також призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 07.03.2022.
Судом встановлено, що документи про призначення пенсії були розглянути саме ГУ ПФУ в Черкаській області, і саме зазначеним суб`єктом при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії, спірні періоди роботи позивача не були враховані до пільгового стажу за списком № 2.
Отже, виключно відповідачем - ГУ ПФУ в Черкаській області, порушино право позивача на пенсійне забезпечення, тому саме ця особа є належним відповідачем за даним позовом.
Факт того, що пенсія виплачується за місцем проживання територіальним органом пенсійного фонду, не може бути підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити пенсію позивачу.
Тому в задовленні позовних вимог заявлених до відповідача - ГУ ПФУ в Сумській області, суд відмовляє, оскільки зазначений суб`єкт не порушив прав позивача.
Суд звертає увагу позивача, що пенсія призначається особам за їх вибором у будь-якому територіальному органі пенсійного фонду за місцем звернення, а отримується за місцем проживання.
Тому позивач, після призначення пенсії ГУ ПФУ в Черкаській області, має право отримувати її в ГУ ПФУ в Сумській області за місцем свого проживання.
Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, врахування суб`єктом владних повноважень правової оцінки спірного питання, наданої судом у рішенні з адміністративної справи, є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.
На підставі вищевикладеного, суд, з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольняє позов шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення ГУ ПФУ в Черкаській області, оскільки воно не відповідає критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України та зобов`язує її зарахувати до пільгового стажу позивача за списком № 2 періоди його роботи з 12.01.1998 по 12.05.2005.
Крім того, суд зобов`язує вказаного відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до норми п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Судом встановлено, що позивач звернувся з заявою про призначення пенсії 17.05.2022, оскільки 07.03.2022 йому виповнилося 55 років.
Отже, позивач має право на пенсію саме з 08.03.2022, з дня наступного за днем досягнення позивачем пенсійного віку, а не з 07.03.2022, як помилково вважає позивач.
Судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені і даний спір виник виключно внаслідок неправомірних дій ГУ ПФУ в Черкаській області, саме з нього підлягає стягненню на користь позивача у повному обсязі сплачений судовий збір у розмірі 992,4 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
5. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
7. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
9. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 28.03.2023.

Суддя А.І. Сидорук