Справа № 206/514/23
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/514/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.12.2022 року по вул. Бузковій м. Дніпро інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області майором поліції Ярошкіним К.С., складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення і сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В даній постанові описано, що 06.12.2022 року о 22:45:51 у м. Дніпро вул. Бузкова (самарський район) водій, керуючи ТЗ не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.1.ПДР керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії. Він стверджує, що 06.12.2022 року не керував транспортним засобом, при цьому він знаходився в своєму авто в якості пасажира та, як власник смарттелефона мав в застосунку «ДІЯ» відповідне посвідчення водія, яке міг продемонструвати за необхідності, проте це не влаштувало інспектора. І при цьому його було звинувачено ще в одному правопорушенні та супроводжено до медичного закладу та він не був обізнаний про складання на нього постанови за ч.1 ст.126 КУпАП. Тобто інспектор ідентифікував його, як власника транспортного засобу через доступні йому електронні засоби, проте відмовився оглянути електронне посвідчення водія в застосунку «ДІЯ» на його смартфоні. З постановою відповідача не можна погодитися, оскільки вона не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення ним правопорушення і на наявність його вини. Постанова була складена не в його присутності другим співробітником ППС - другим співробітником екіпажу патрульної машини в його машині і йому не вручалась. При цьому його зупинили по надуманим підставам, що мало розвиток направлення його на огляд до медичного закладу. Дії патрульного поліцейського вважає протиправними, а його постанову незаконною, оскільки вона винесена щодо особи, не причетної до скоєння адміністративного правопорушення, з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого має бути скасована, оскільки він не керував транспортним засобом, а тому не повинен мати при собі документи, проте мав в електронному вигляді у застосунку «ДІЯ». Його вина не доведена відповідачем належними та допустимими доказами,оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 06.12.2022 року №8821п, винесену інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області майором поліції Ярошкіним К.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

06 лютого 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

13 лютого 2023 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська представником позивача подано заяву з додатками.

14 лютого 2023 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано докази.

22 лютого 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого він заперечує проти позовних вимог, просить розглядати справу його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також до відзиву долучено рапорт інспектора поліції та лист, яким повідомляється про неможливість надання відеозапису у зв`язку з тим, що його не було збережено через закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх з нормативних документів та технічної можливості відео.

Дослідивши надані письмові докази, суддя вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що 06 грудня 2022 року інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області майор поліції Ярошкін К.С. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6256197, згідно якої водій ОСОБА_1 06.12.2022 року о 22:45:51 в м. Дніпро, вул. Бузкова, 96, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.1 ПДР та на Воротниченка накладений штраф у розмірі 425,00 гривень (а.с.4).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В силу ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліцейський має право вимагати від особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо зовнішні ознаки транспортного засобу дають достатні підстави вважати, що транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення (пункт 6 статті 32 Закону України «Про національну поліцію»).

З огляду на положення ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на положення ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

При цьому, пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (далі - ПДР України) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст.16 Закону України «Про дорожній рух»).

Частиною 1 статтею 126 КУАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ст.72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Із наданого відповідачем рапорту слідує, що 06.12.2022 року близько 22 год. 44 хв. по вул. Червоногірській, буд.2, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 . Автомобіль було зупинено відповідно до п.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» через технічну несправність зовнішніх світлових приладів, а саме не горіла лампа ближнього світла з правої сторони. Зупиняючи автомобіль інспектори поліції стали свідками того, як водій ОСОБА_1 , що керував автомобілем, зробив спробу перелізти на пасажирське сидіння праворуч, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння і намагався уникнути адміністративної відповідальності. Водій відмовився пред`являти посвідчення водія на право керування автомобілем. Його особу було встановлено за паспортом (а.с.33, 34).

Позивач в обґрунтування свої вимог посилається на те, що він не керував транспортним засобом та знаходився у своєму авто в якості пасажира, однак позивач не зазначає, хто був водієм транспортного засобу та керував ним.

Також, суд критично ставиться до доводів позивача щодо наявності посвідчення водія в електронному вигляді в за стосунку «ДІЯ», тому що факт наявності посвідчення в застосунку, жодним чином не підтверджує факту того, що документи були пред`явлені на вимогу інспектору поліції.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивачем не було надано жодного належного, достатнього та допустимого доказу, який би спростовував обставини викладені у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, у тому числі не надано доказу того, що позивач 06.12.2022 року о 22 год. 45 хв. на вимогу інспектора поліції дійсно пред`явив посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

З огляду на наведене, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, оскільки на момент вимоги інспектора поліції 06.12.2022 року до позивача пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, останнім надані не були, що підтверджує обставини правопорушення, що викладені у постанові серії ЕАР №6256197 від 06.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності є об`єктивними та такими, що вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в діях ОСОБА_1 містився склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, інспектором поліції 06.12.2022 року було правомірно винесено постанову серії ЕАР №6256197, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн., а позивачем не доведено незаконність винесення оскаржуваної постанови, за встановлених обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, в задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.1,3, п.2.1 ПДР України ПДР України, ст.ст.8, 23 ЗУ «Про національну поліцію», ст.ст. 7, 126, 222, 251, 252, 258, 280 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 257-262, 286, 295 КАС України, суддя

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (м. Дніпро, пл. Троїцька, буд.2-а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев