Справа № 320/3515/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Справа № 320/3515/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Департаменту Освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладання штрафу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Департамент Освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації із позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 28 листопада 2022 року по виконавчому провадженню №70084546 про накладання штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування поданого до суду позову позивач вказує, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі №480/13835/21 допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на відповідній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, Департамент Освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації звертався до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, відповідно ОСОБА_1 було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за місяць та запропоновано не зайняту посаду до фактичного виходу на роботу працівника, який перебуває у відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шестирічного віку та 12.12.2022 позивачем було отримано спірну постанову державного виконавця від 28.11.2022 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду в частині поновлення особи на посаді, яку позивач вважає неправомірною, оскільки листом від 15.11.2022 № 02-15/4483 державного виконавця було повідомлено, що посада за якою необхідно було поновити ОСОБА_1 скорочена наказом №433-ОД від 08.09.2021, тобто відсутня у штатному розписі, що унеможливлює виконання судового рішення негайно з поважної причини. Також, відповідача в даному листі повідомлено про те, що за ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» структура Департаменту визначається головою Сумської обласної державно адміністрації в межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідної місцевої державної адміністрації, а також з урахуванням вимог ст. 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзичної, позашкільної освіти та виховної роботи Департаменту Освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації передбачає зміну структури Департаменту, що входить до компетенції саме Сумської обласної державно адміністрації, яка не була залучена до участі у справі. Відповідно, у зв`язку із відсутністю у структурі та штатному розписі позивача вказаної посади, не залучення до участі у справі відповідних осіб, відносно яких суд прийняв рішення про обов`язки вчинення певних дій, позивач звертався до суду із заявою щодо роз`яснення судового рішення у справі №480/13835/21, в задоволенні якої було відмовлено та за поданою другою заявою від 16.12.2022, результати розгляду останньої не відомі. Позивач вважає що згідно ч. 4 ст. 254 КАС України перебіг строку для виконання рішення зупиняється у зв`язку із поданою до суду заявою про роз`яснення судового рішення. Посилаючись на положення ст. 63 та ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», правову позицію викладену Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 по справі №420/70/19 позивач вважає, що штраф може бути накладено за умови відсутності поважності причин невиконання рішення суду, державний виконавець не взяв до уваги часткове виконання рішення суду, та зазначає, що накладення штрафу передбачає за не виконання рішення суду повністю, а не за невиконання рішення суду в частині, просить скасувати спірну постанову.

22.02.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06 березня 2023 року о 13:00 год.

Дана ухвала суду отримана сторонами належним чином.

28.02.2023 судом отримано відзив від відповідача та копії матеріалів виконавчого провадження №70084546, на вимогу суду.

Зокрема, у своєму відзиві відповідач зазначив про безпідставність заявлених позовних вимог, просить в задоволенні позову відмовити вказуючи, що отримавши виконавчий лист за рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №480/13835/21, яким допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 11 652,52 грн., згідно ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 та 27 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 17.10.2022 відкрито виконавче провадження № 70084546, яку вручено позивачу належним чином. Відповідач вказує, що 15.11.2022 боржник повідомив державного виконавця про неможливість виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та без обґрунтування та надання доказів поважності причин невиконання рішення суду. Станом на 28.11.2022 рішення суду залишається невиконаним. Оскільки боржником не виконано виконавчий документ, за ст. 63 та ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 28.11.2022 винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70084546, якою за невиконання рішення суду у розмірі 5100 грн. та за п. 2 вказаної постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця та націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження. Враховуючи те, що на момент винесення спірної постанови існували відповідні підстави для накладення штрафу на боржника, останню вважає правомірною та відсутніми законодавчі підстави для її скасування. Відповідач також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом визначений ст. 287 КАС України.

06.03.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду враховуючи положення ст. 205 КАС України, ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

08.03.2023, ухвалою суду, враховуючи вимоги ст. 195 КАС України, отримавши заяву представника позивача, відмовлено представнику позивача Молібог Юлії в задоволенні клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Інших заяв, доповнень, заперечень, клопотань до суду від учасників по справі не надійшло.

Таким чином, адміністративна справа вирішується судом у порядку письмового провадження за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм наступну правову оцінку.

29 вересня 2022 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації щодо не переведення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної, позашкільної освіти, виховної роботи, цифрової трансформації та впровадження інформаційних технологій, визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 18.10.2021 №118-К «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021» у частині включення ОСОБА_1 до Списку державних службовців Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», визначення результатів яких проводиться у 2021 році, визнано протиправним та скасовано висновок Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , затверджений наказом № 135-К від 12 листопада 2021 «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації, які займають посади державної служби категорій «Б», «В», у 2021 році», визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 15 листопада 2021 року № 136-К «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16.11.2021 року, також стягнуто з Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації (вул. Прокоф`єва, 38, м. Суми, Сумська область, 40016, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 179 207,26 грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч двісті сім гривень 26 коп.).

Відповідно, резолютивною частиною вказаного рішення суду допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 11 652,52 грн. (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні 52 коп.).

29 вересня 2022 року Сумським окружним адміністративним судом видано 29.02.2022 виконавчий лист №480/13835/21 щодо «Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16.11.2021 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації».

Виконавчий документ видано зі строком пред`явлення виконавчого листа до виконання до 30.09.2025, боржник за вказаним виконавчим документом Департамент освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації та стягувач ОСОБА_1 .

З матеріалів виконавчого провадження № 70084546 вбачається, що до відповідача за вх. № 8689 від 14.10.2022 надійшла заява про примусове виконання рішення від стягувача ОСОБА_1 із оригіналом вказаного виконавчого документа.

17.10.2022 своєю постановою державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 480/13835/21 виданого 29.09.2022, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження № 70084546 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16.11.2021 року та вказано боржнику негайно виконати рішення суду.

Листом від 15.11.2022 за № 02-15/4483, боржник повідомив державного виконавця про отримання 31.10.2022 до виконання постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2022 та проінформовано, що наказом №433-ОД від 08.09.2021 «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації» посада заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації, скорочена, тобто відсутня у штатному розписі, що унеможливлює виконання судового рішення негайно з поважної причини, вказуючи також положення ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», за якою структура Департаменту визначається головою Сумської обласної державної адміністрації в межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідної місцевої державної адміністрації, а також з урахуванням вимог ст. 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Поновлення позивача на посаді передбачає зміну структури Департаменту, що входить до компетенції Сумської обласної державної адміністрації, що не була залучена до участі у справі. У зв`язку із відсутністю у структурі та штатному розписі Департаменту вказаної посади, а також не залучення до участі у справі осіб, відносно яких суд прийняв рішення про обов`язки вчинення певних дій, Департаментом подано заяву до Сумського окружного адміністративного суду про роз`яснення судового рішення. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 розгляд заяви призначено на 22.11.2022 та посилаючись на положення ч. 4 ст. 254 КАС України вказує про зупинення перебігу строку для виконання судового рішення.

До зазначеного листа позивачем додано копію наказу №433-ОД від 08.09.2021, копію звернень до Сумського окружного адміністративного суду та копію ухвали вказаного суду від 09.11.2022.

Про вказані обставини неможливості виконання рішення суду в частині поновлення особи на посаді, позивач повідомив ОСОБА_1 листом від 25.11.2022 №03.3-15/4622

Судом встановлено, що позивач по даній справі неодноразово звертався до Сумського окружного адміністративного суду із заявами про роз`яснення рішення суду в частині поновлення на роботі, що підлягало негайному виконанню.

Відповідно, судом встановлено, що 03.10.2022 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21 за приписами ч. 2 ст. 167 КАС України у зв`язку із недотриманням абзацу 10 частини 1 статті 167 КАС України подану 03.10.2022 заяву Департаменту Освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21 повернуто заявнику без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили 03.10.2022.

27.10.2022, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21 вказано, що представник відповідача звернувся до суду за роз`ясненням не з підстав незрозумілості резолютивної частини рішення, а фактично просить вказати, як виконувати постанову суду від 29.09.2022 року. Проте чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення. Таким чином, із поданої заяви вбачається, що порушені заявником питання стосуються роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду від 29.09.2022 року, а тому до них не може бути застосовано механізм, визначений статті 254 КАС України, як наслідок, у задоволенні заяви Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/13835/21 - відмовлено. Ухвала суду набрала законної сили 27.10.2022.

Також, 22.11.2022 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21 у задоволенні заяви Департаменту Освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21 - відмовлено. Ухвала суду набрала законної сили 22.11.2022.

05.12.2022 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/13835/21, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, заяву Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації про роз`яснення рішення суду у справі № 480/13835/21 - повернуто заявнику. Ухвала суду набрала законної сили 05.12.2022.

Позивач по справі вказує про те, що ним було подано наступну заяву у грудні 2022 року до Сумського окружного адміністративного суду по справі №480/13835/21 про роз`яснення рішення суду та результати розгляду останньої Департаменту не відомо.

Із загальнодоступної бази Реєстру судових рішень судом встановлено, що інших відомостей, відповідно ухвал суду за наслідками розгляду заяви позивача поданої в грудні 2022 року щодо роз`яснення рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, база не містить.

Суд зазначає про те, що сторонами по справі не заперечується, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі №480/13835/21 не набрало законної сили у зв`язку із апеляційним оскарженням останнього, та виходячи з предмету спірних правовідносин та наслідків вирішення справи вказаним судом, рішення відповідно до резолютивної частини підлягало негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 11 652,52 грн. (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні 52 коп.).

Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли між сторонами внаслідок того, що 28.11.2022 постановою за виконавчим провадженням № 70084546 державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. встановлено та зафіксовано, що станом на 28.11.2022 рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16.11.2021 року, залишається невиконаним з вини Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації, та керуючись ч. 1 та ч. 2 ст. 63, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника Департамент освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Пунктом 2 вказаної постанови боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Стягувачем за вказаною постановою вказано Відділ примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ().

Не погоджуючись із вказаною постановою державного виконавця від 28.10.2022 про накладення штрафу у сумі 5100 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позиція позивача по справі ґрунтується на наявності поважності причин невиконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та зупинення перебігу строку для виконання рішення суду у зв`язку із зверненням до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, оскільки судом першої інстанції не було залучено до справи осіб, за яких прийнято рішення щодо вчинення відповідних дій, рішення суду позивачем виконано в частині, чинне законодавство передбачає штраф за невиконання рішення, а не за невиконання частини такого.

В свою чергу відповідач вважає відсутніми у позивача поважні причини невиконання виконавчого документу щодо поновлення особи на посаді, що є наслідком та обов`язком реагування державного виконавця згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» на бездіяльність боржника та застосування до останнього відповідного штрафу.

Відповідно, предметом спору є постанова державного виконавця від 28.10.2022 за виконавчим провадженням №70084546 про накладення на Департамент освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, у зв`язку з чим судом підлягає встановленню протиправність чи законність спірної постанови у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України та дотриманням судом принципів адміністративного судочинства визначеного ч. 3 вказаної статті цього кодексу.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою та четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що за ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом

За ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та, зокрема, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно частин 2-5 статті 371 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення може бути зупинене у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 373 КАС України).

Згідно частин 3-4 статті 373 КАС України виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу або у разі її відсутності - рекомендованим чи цінним листом.

Суд враховує у даній справі та зазначає, що за частинами 1-2, 4-5 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Як встановлено та зазначено судом вище, за наслідками винесення рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі № 480/13835/21, позивач декілька разів подав до вказаного суду заяви щодо роз`яснення виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної, позашкільної освіти та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації за умови відсутності у структурі та штатному розписі Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації вищезазначеної посади та ухвалами суду від 27.10.2022, 22.11.2022 у задоволенні заяви відмовлено та ухвалами від 03.10.2022 та від 05.12.2022 заяву повернуто позивачу. Зазначені ухвали суду набрали законної сили.

По суті, Сумським окружним адміністративним судом було розглянуто та вирішено заяву Департаменту освіти і науки Сумською обласної державної адміністрації про роз`яснення рішення суду ухвалами від 27.10.2022 та 22.11.2022, якою не встановлено обставин для задоволення останньої, оскільки наведені у заяві підстави, фактично зводяться до незгоди з рішення суду від 29.09.2022 року та у разі незгоди з рішенням суду, особа має право оскаржити дане рішення до апеляційного суду, порядок оскарження було зазначено судом у самому рішенні від 29.09.2022 року, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року є зрозумілим, труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує.

Інші заяви Департаменту були повернуті судом у зв`язку із тим, що не виконано п. 10 ч. 1 ст. 167 КАС України та така була підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо її підписання.

Суд погоджується із позивачем, що подання заяви до суду про роз`яснення виконання рішення суду зупиняє перебіг строку виконання останнього та зауважує, що строк виконання передбачає встановлення такого строку судом саме у вказаному рішенні з метою виконання такого з конкретного часу, відповідно перебіг такого визначеного судом строку виконання на час розгляду заяви судом та ухвалення відповідного рішення. Такий перебіг строку стосується також і в разі визначення в судовому рішенні строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Та, суд зазначає, що за наявності наслідків розгляду таких заяв судом та набрання відповідним рішенням суду законної сили, не нівелює боржника від обов`язку виконання рішення згідно вимог чинного законодавства, враховуючи те, що вказаною категорією справ рішення підлягало негайному виконанню зокрема в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Таки чином, виконавчий документ № 480/13835/21 виданий 29.09.2022 підлягав виконанню щодо частині негайного виконання щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16.11.2021 року.

Суд також враховує у даній справі виконання позивачем рішення суду у справі №480/13835/21 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 11 652,52 грн., що підтверджено позивачем випискою за 07.11.2022.

Виконавцем за виконавчим провадженням № 70084546 у своїй постанові від 28.11.2022 вказано, що станом на 28.11.2022 за відсутності у боржника поважних причин невиконання рішення суду на боржник накладено штраф у сумі 5100 грн.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Враховуючи вищезазначену ст. 371 КАС України вбачається, що негайно виконуються рішення суду, зокрема, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

За ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, серед переліченого: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки, а також виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з урахуванням вказаного, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 № 1404-VIII).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 19 Закону 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону 1404-VIII).

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону 1404-VIII боржник, серед іншого, зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону 1404-VIII).

Суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно частин 1-3 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст. 65 Закону № 1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У свою чергу, стаття 75 Закону № 1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону № 1404-VIII).

Враховуючи та аналізуючи наведені положення законодавства суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання та застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Відповідно, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Та, у залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Як наслідок, вбачається, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

За обставинами по справі державним виконавцем постановою від 17.10.2022 відкрито виконавче провадження №70084546 на підставі заяви стягувача та отриманого виконавчого листа № 480/13835/21 щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації з 16.11.2021 року, в якій також вказано Боржнику про те, що рішення суду підлягає негайному виконанню.

Відповідач по справі не заперечує, що було отримано від боржника лист від 15.11.2022 № 02-15/4483, в якому вказано про причини неможливості виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №480/13835/21. Та, як вбачається, державним виконавцем було враховано подані неодноразові заяви боржника до суду із проханням роз`яснити рішення суду в частині поновлення особи на посаді, отримавши ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 про відмову у роз`ясненні рішення суду, за відсутності достатніх та належних доказів причин поважності не виконання рішення суду, встановлено та зафіксовано у спірній постанові від 28.11.2022 за ВП №7084546 про те, що станом на 28.11.2022 у боржника відсутні поважні причини невиконання рішення суду, застосовано штраф та попереджено про кримінальну відповідальність.

Суд не вважає зауваження позивача щодо не дослідження та не взяття до уваги державним виконавцем обставин часткового виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі за один місяць, як не належне виконання виконавцем покладених на нього обов`язків та завдань за рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі №480/13835/21, оскільки предметом виконавчого провадження у виконавця був виконавчий лист в частині виконання рішення суду щодо поновлення на роботі, та яке в даній частині підлягало виконанню боржником та забезпечення такого виконання було покладено за Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця.

Враховуючи вищевказане положення ст. 63 Закону № 1404-VIII оскільки законодавець пов`язує застосування виконавцем штрафу за невиконання рішення суду за наявності саме поважних причин такого невиконання, відповідно, поважність такої причини невиконання рішення суду має бути підтверджена боржником належними доказами та обґрунтуваннями.

Виходячи з обґрунтувань поважності причин невиконання рішення суду вказаних позивачем у листі від 15.11.2022 та покладених в основу позову щодо протиправності спірної постанови державного виконавця від 28.11.2022 за ВП №70084546, суд не вбачає підстав для врахування таких обставин як наявність наказу №433-ОД від 08.09.2021 «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації», за яким посада заступника директора Департаменту - начальника управління дошкільної, загальної середньої, інклюзивної освіти, позашкільної та виховної роботи Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації, скорочена, тобто відсутня у штатному розписі, що унеможливлює для боржника виконання судового рішення, посилання на положення ст. 5 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», за якою структура Департаменту визначається головою Сумської обласної державної адміністрації в межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідної місцевої державної адміністрації, а також ст. 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», що має наслідком такого поновлення ОСОБА_1 на посаді відповідну зміну структури Департаменту, що входить до компетенції Сумської обласної державної адміністрації, що як наполягає боржник за виконавчим провадженням, не була залучена до участі у справі, загалом вказана підстава відсутності у структурі та штатному розписі Департаменту вказаної посади, а також не залучення до участі у справі осіб, відносно яких суд прийняв рішення про обов`язки вчинення певних дій, подання Департаментом заяви до Сумського окружного адміністративного суду про роз`яснення судового рішення, що за ч. 4 ст. 254 КАС України зупиняється перебіг строку для виконання судового рішення, оскільки всі ці вказані обставини чи причини невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 в частині, яке підлягало негайному виконанню саме щодо поновлення ОСОБА_1 на відповідній спірній посаді не є поважними в силу змісту та наявності останніх.

Усі вказані причини невиконання рішення суду є наслідком невизнання висновків суду викладених у рішенні від 29.09.2022 по справі №480/13835/21, поновлення особи на відповідній посаді потребує урегулювання на адміністративному рівні усіх питань щодо діяльності, штату та структури підприємства чи організації та не є підставою для невиконання рішення суду, а є однією з дій, які має вчинити відповідно боржник на виконання рішення суду яким визнано незаконним звільнення особи із займаної посади та ухвалено поновити таку на відповідну посаду. Також, зазначення про існування наказу №433-ОД від 18.09.2021 говорить лише про обставини скорочення посади ОСОБА_1 та як наслідок звільнення останньої спірних наказом №136-К від 15.11.2021 та виникнення правовідносин і вирішення їх у справі №480/13835/21, аж ніяк не свідчить про поважність причин невиконання рішення суду про поновлення на посаді.

Решта доводів позивача суд не враховує як поважність причин невиконання рішення суду, такі які б виникли та не залежали від дій чи бездіяльності Департаменту у виконавчому провадженні №70084546, які б створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові від 07.11.2019 по справі № 420/70/19 та зазначає, що такі для позивача не є підставою для врахування та кваліфікації дій Департаменту як поважними щодо невиконання рішення суду у справі №480/13835/21.

Суд також зазначає, що за матеріалами виконавчого провадження №70084546 постановою державного виконавця від 28.12.2022 за невиконання рішення суду повторно без поважних причин накладено на боржника позивача в даній справі штраф у сумі 10200 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, яка надіслана на адресу Департаменту належним чином. Дана постанова не є предметом оскарження у даній справі.

09.01.2023 державним виконавцем відповідно до ст. 60 КПК України, ст.ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» внесено подання до Національної поліції України щодо відкриття кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими/службовими особами Департаменту вимог виконавчого листа №480/13835/21 виданого 29.09.2022 Сумським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді та 09.01.2023 винесено постанову керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу. Постанова від 09.01.2023 надіслана належним чином на адресу позивача. Вказана постанова також не є предметом розгляду у даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Позивач не обґрунтував та не надав належних та достатніх доказів щодо наявності обставин протиправності спірної постанови від 28.11.2022 про застосування штрафу за виконавчим провадженням №70084546 та відповідач в свою чергу довів законність та правомірність спірної постанови.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про правомірність та законність винесеної державним виконавцем постанови від 28.11.2022 за виконавчим провадженням №70084546 та застосування за відсутності поважних причин невиконання рішення суду штрафу відносно позивача у розмірі 5100 грн., відповідність останньої ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача щодо можливого пропуску строків звернення позивача до суду із даним позовом, оскільки дотримання такого процесуального строку, враховуючи категорію справи та положення ст. 287 КАС України, перевірка дотримання позивачем строків, досліджується та вирішується судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, у суду відповідно не виникло таких підстав на час прийняття рішення про відкриття провадження у справі. Департаментом отримано спірну постанову 12.12.2022 за вхідним № 3301/01-15, що підтверджено відповідною відміткою на супровідному листі та позов надіслано позивачем до суду поштою 20.12.2022, що підтверджується трекінгом УКРПОШТА 254, строк на оскарження позивач спливав 22.12.2022, та позивачем дотримано процесуальний строк звернення до суду із позовом, відповідно відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Водночас суд зауважує, що дії державного виконавця та винесені ним спірні постанови у даній справі прийняті у відповідності та з дотриманням положень чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах та системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Решта доводів та тверджень сторін по справі не впливають на висновки суду.

Питання щодо витрат по справі суд не вирішує за відсутність на те процесуальних підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.