Справа № 380/2129/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2129/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зупинення вчинення виконавчих дій з виконання постанов про стягнення виконавчого збору ВП № 69159964 від 06 червня 2022 року та ВП № 69160001 від 06 червня 2022 року протиправними;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зупинити вчинення виконавчих дій щодо виконання постанов про стягнення виконавчого збору ВП № 69159964 від 06 червня 2022 року та ВП № 69160001 від 06 червня 2022 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувають виконавчі провадження № 69159964 та № 69160001, відкриті 06 червня 2022 року. У межах цих виконавчих проваджень державним виконавцем 06 червня 2022 року винесені постанови ВП № 69159964 та ВП № 69160001 про стягнення виконавчого збору. 22 листопада 2022 року позивач направив на адресу відповідача заяви про зупинення вчинення виконавчих дій з виконання постанов від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 про стягнення виконавчого збору на підставі пункту 14 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження». 18 січня 2023 року позивач отримав відповіді на зазначені заяви, в яких вказано про відсутність підстав для зупинення вчинення виконавчих дій з виконання вищезгаданих постанов.

Бездіяльність відповідача щодо не зупинення вчинення виконавчих дій з виконання постанов від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 про стягнення виконавчого збору позивач уважає протиправною, оскільки пунктом 14 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень за наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», а саме: виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На думку позивача, вищевказана норма є прямою та визначає вичерпний перелік стягнень щодо яких виконавчі провадження, в яких боржником є Державне підприємство «Львіввугілля», не зупиняються. Стягнення виконавчого збору в цьому переліку немає, а тому підлягають зупиненню вчинення виконавчих дій з виконання постанов від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 про стягнення виконавчого збору.

Крім того, позивач зауважує, що Державне підприємство «Львіввугілля» включене до Переліку об`єктів критичної інфраструктури державних підприємств наказом Міністерства енергетики України № 1-ДСК від 07 вересня 2022 року, що є важливою обставиною в умовах дії воєнного стану.

У зв`язку з викладеним просить позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що законодавством не передбачено підстав для зупинення стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження у випадку відсутності підстав для зупинення вчинення виконавчих дій. Постанови про стягнення виконавчого збору від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 не зареєстровані в автоматизованій системі виконавчого провадження як окремі виконавчі документи, які підлягають виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». В рамках виконавчих проваджень № 69159964 та № 69160001 виконавчі дії вчиняються щодо примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1196-17У, виданих 09 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що не заборонено Законом України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», оскільки у межах спірних правовідносин відбувається стягнення саме заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не дії, направлені на примусове виконання постанов про стягнення виконавчого збору у відповідних виконавчих провадженнях, як окремих виконавчих документів щодо яких виконавчі дії в силу вимог статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають зупиненню. Відповідач уважає, що у межах цього спору державний виконавець діяв відповідно до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді 08 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 22 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року в задоволенні клопотання представника позивача від 28 лютого 2023 року про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 24 березня 2023 року замінено відповідача у справі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) () на його правонаступника Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

06 червня 2022 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Роман Назар Олегович, розглянувши заяву Головного управління ДПС у Львівській області від 31 травня 2022 року № 3981/5/13-01-13-05 про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1196-17У, виданої 09 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 45671475,77 грн, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 69159964. Пунктом 3 цієї постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 4567147,58 гривень.

06 червня 2022 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Роман Назар Олегович, розглянувши заяву Головного управління ДПС у Львівській області від 31 травня 2022 року № 3980/5/13-01-13-05 про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1196-17У, виданої 09 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26000000,00 грн, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 69160001. Пунктом 3 цієї постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 2600000,00 гривень.

Зазначені вище виконавчі провадження входять до складу зведеного виконавчого провадження № 55178949, що підтверджується Обліковою карткою на зведене виконавче провадження № 55178949 про стягнення грошових коштів з боржника ДП «Львіввугілля» ВП «Шахта «Степова» та Інформацією про виконавчі провадження № 69159964 та № 69160001.

06 червня 2022 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Роман Назар Олегович виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69159964, якою постановив стягнути з боржника Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» виконавчий збір у розмірі 4567147,58 гривень.

06 червня 2022 року заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Роман Назар Олегович виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69160001, якою постановив стягнути з боржника Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» виконавчий збір у розмірі 2600000,00 гривень.

22 листопада 2022 року Відокремлений підрозділ «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявами № 5-4/1802 та № 5-4/1803, в яких на підставі пункту 14 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» просив невідкладно зупинити вчинення виконавчих дій щодо стягнення виконавчого збору згідно з постановами про стягнення виконавчого збору від 06 червня 2022 року та ВП № 69160001 та ВП № 69159964.

Листами від 16 грудня 2022 року № 16091/03.1-18/42489 та № 16091/03.1-18/42490 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив Відокремлений підрозділ «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» на його заяви від 22 листопада 2022 року про те, що законодавством не передбачено підстав для зупинення стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження у випадку відсутності підстав для зупинення вчинення виконавчих дій. Постанови про стягнення виконавчого збору від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 не зареєстровані в автоматизованій системі виконавчого провадження як окремі виконавчі документи, які підлягають виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зупинення вчинення виконавчих дій з виконання постанов від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 про стягнення виконавчого збору, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача зупинити вчинення виконавчих дій з виконання постанов від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 про стягнення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (тут у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом сьомим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пунктів 1, 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Права державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження визначені частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом абзацу першого частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби (абзаци перший, третій частини четвертої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Підстави для зупинення вчинення виконавчих дій визначені статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до пункту 14 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».

Частиною першою статті 1 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» визначено, що тимчасово, до 1 січня 2024 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

У випадку, передбаченому пунктом 14 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій на період дії обставин, визначених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» (частина десята статті 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку про те, що за наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», у державного виконавця виникає обов`язок щодо зупинення вчинення виконавчих дій у відповідних виконавчих провадженнях. Водночас частина перша статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» визначає, що виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», не зупиняються у виконавчих провадженнях з примусового виконання рішень про стягнення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд встановив, що 06 червня 2022 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 69159964 та № 69160001 з примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1196-17У, виданих 09 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, у межах вищевказаних виконавчих проваджень державний виконавець вчиняє дії з примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1196-17У, виданих 09 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що не заборонено (а навпаки дозволено) частиною першою статті Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій щодо виведення із зведеного виконавчого провадження № 55178979 для подальшого виконання постанов про стягнення виконавчого збору від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001, як окремих виконавчих документів, примусове виконання яких передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Постанови про стягнення виконавчого збору від 06 червня 2022 року ВП № 69159964 та ВП № 69160001 не зареєстровані в автоматизованій системі виконавчого провадження як окремі виконавчі документи, які підлягають виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд констатує, що в розглядуваному випадку відбувається стягнення державним виконавцем заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; дії, направлені на примусове виконання постанов про стягнення виконавчого збору у виконавчих провадженнях № 69159964 та № 69160001, як окремих виконавчих документів, державним виконавцем не вчиняються.

З огляду на наведене у межах спірних правовідносин підстави для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 14 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні, оскільки фактично державним виконавцем здійснюється примусове стягнення на підставі вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1196-17У, виданих 09 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області, про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки, штрафу та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не примусове стягнення на підставі постанов про стягнення виконавчого збору, виведених із зведеного виконавчого провадження, як окремих виконавчих документів.

Посилання позивача на те, що Державне підприємство «Львіввугілля» включене до Переліку об`єктів критичної інфраструктури державних підприємств наказом Міністерства енергетики України № 1-ДСК від 07 вересня 2022 року, що є важливою обставиною в умовах дії воєнного стану, суд відхиляє, оскільки зазначена обставина не є такою, що передбачена Законом України «Про виконавче провадження» як підстава для зупинення вчинення виконавчих дій.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд доходить висновку про те, що у межах спірних правовідносин відповідач діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», протиправної бездіяльності стосовно позивача не вчиняв, відтак підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства «Львіввугілля» (вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, Львівська область, 80001) в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» (вул. Червоноградська, 22Б, с. Глухів, Червоноградський район, Львівська область, 80054) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 24 березня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.