Справа № 320/6562/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2023 року Київ № 320/6562/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області до Північного офісу Держаудитслужби про визнання дій протиправними та скасування висновку,

в с т а н о в и в:

Виконавчий комітет Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду з позовом до Північного офісу Держаудитслужби, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зобов`язання позивача усунути виявлені порушення шляхом припинення зобов`язань за договором, у т.ч. із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору від 26.12.2022 № 139;

- скасувати висновок відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2022-11-28-014587-a від 13.01.2023.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

У силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже при зверненні до суду із цим адміністративним позовом, позивачеві слід було сплатити 2684, 00 грн. судового збору.

На підтвердження сплати судового збору доказів не надано.

Разом із тим Виконавчим комітетом Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області в позові заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до дати розгляду справи по суті. Обґрунтовуючи підстави щодо відстрочення сплати судового збору, заявник посилається на введення воєнного стану, у зв`язку із чим органами Державної казначейської служби введено черговість перерахування бюджетних коштів із урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунку, а також факт наявності аварійних, стабілізаційних, планових та інших відключень енергопостачання по всій території України, що, як правило, значно збільшує строк проведення платежів.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У позовній заяві сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та надати суду відповідні докази.

Слід зазначити, що судовий збір, як складова частина судових витрат, виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функцію. Компенсаційна функція полягає у відшкодуванні коштів, витрачених державою на здійснення правосуддя, а також коштів, витрачених особами, що звертаються до суду або вчиняють певні процесуальні дії. Превентивна функція полягає в попередженні необґрунтованих звернень до судів, у забезпеченні виконання юридично зацікавленими в результаті справи особами своїх процесуальних обов`язків. Соціальна функція проявляється в тому, що судові витрати покликані забезпечити фактичну доступність до правосуддя.

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 23.01.2015 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Разом із тим, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, не обмежена в праві в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 26.12.2017 у справах № К/9901/132/17, № К/9901/284/17, від 22.01.2018 у справах № К/9901/4773/18, № К/9901/5115/18.

Суд зазначає, що позивач не включений до числа осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позовів, зокрема, до адміністративного суду, що прямо передбачено Законом України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову), а тому є платником судового збору на загальних підставах.

Крім того, суд убачає за доцільне зазначити, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частина друга статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України).

Більш того, суд звертає увагу, що доводи заявника про майновий стан сторони не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22.05.2015 № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України було зобов`язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, статтею 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що позивач не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 10.01.2018 у справі № К/9901/12/18, від 12.01.2018 у справах № К/9901/2132/18, № К/9901/2135/18, № К/9901/2131/18 та № К/9901/2134/18.

Крім того, на обґрунтування доводів клопотання позивачем не надано жодних документально підтверджуючих доказів, що органами Державної казначейської служби введено черговість перерахування бюджетних коштів із урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунку, а також про факти наявності аварійних, стабілізаційних, планових та інших відключень енергопостачання по всій території України як станом на 26.01.2023 (дата подання позову), так і станом до 26.01.2023, а також і станом на день постановлення цієї ухвали.

Відсутні й докази того, що позивач вживав заходів щодо сплати судового збору і йому Державною казначейською службою було відмовлено чи якимось чином обмежено в реалізації цього права.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. Окрім того, жодними засобами доказування (документально підтверджуючі докази) наявності чи відсутності коштів на рахунках заявника останнім суду не підтверджено взагалі.

Крім того в порушення пунктів 5, 8 частини п`ятої статті 160, частини четвертої статті 161 Кодексу, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, на які в позові посилається позивач, окрім оскаржуваного висновку. Зокрема, не надано договору від 26.12.2022 № 139; звернення поданого до відповідача, відповідь на яке не було надано відповідачем; запиту відповідача на пояснення; пояснення на запит; Грантової угоди від 23.06.2022; Додаток 1 до тендерної документації; Додаток 1 «Кошторис від 09.05.2022» та Додаток 2 «Проєктна пропозиція від 01.06.2022»; План закупівель та графік впровадження енергоефективних заходів у будівлі «Славутицький ліцей»; усіх документів, які подавались до тендерної документації та які були завантажені до поданої тендерної пропозиції ТОВ «ДІОРО»; додаток № 1 «Перелік змінених посад» до наказу № 284/Ш; наказ директора ТОВ «ДІОРО» про призначення на посаду № 177 від 31.05.2019; проєкт «Просування енергоефективності в Україні»; Грантової угоди № 81280637.

Частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В порушення вказаних вимог, до позовної заяви не додано її копії, а також копій доданих до позовної заяви документів для відповідача. Проте, позивачем приєднано докази на підтвердження надіслання копії позову з додатками відповідачу.

Суд констатує, що обов`язок щодо надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів покладений частиною другою статті 161 Кодексу виключно на суб`єктів владних повноважень, до яких позивач у спірних правовідносинах не відноситься, оскільки звертається до суду за захистом своїх прав особистих прав як юридична особа.

У порушення вказаних вимог процесуального закону, до позовної заяви не додано її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документа про сплату 2684, 00 грн. судового збору за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом;

- усіх належним чином завірених доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, на які йде посилання в позові та які не надані до суду, з урахуванням зазначених висновків суду;

- копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, у т.ч. й тих, які витребовує суд на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, на які йде посилання в позовній заяві.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області залишити без руху.

Встановити позивачеві п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.