Справа № 280/847/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 березня 2023 року Справа № 280/847/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити нарахування та виплату позивачу в порядку спадкування за законом, заборгованості по пенсійним виплатам на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21, які належати її чоловікові ОСОБА_2 на день його смерті;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу в порядку спадкування за законом, заборгованості по пенсійним виплатам на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21, які належати її чоловікові ОСОБА_2 на день його смерті на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 33/28-282 від 28.05.2021, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» (включаючи усі вказані в довідці види грошового забезпечення) з 01.12.2019. Вказує, що 02.04.2022 чоловік позивачки, пенсіонер МВС ОСОБА_2 помер. Зазначає, що липні 2022 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її померлого чоловіка, про що свідчить довідка б/н від 02.02.2023. Надалі у відповідь на заяву позивача про виплату їй заборгованості за пенсійними виплатами, які належали на день смерті її чоловіку на підставі вказаного рішення Запорізького окружного адміністративного суду, відповідач у своєму листі повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , оскільки, на думку відповідача, рішення суду від 20.01.2022 по справі №280/12366/21, на день його смерті не набрало законної сили. Вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 27.02.2023 на адресу суду надіслав відзив (вх. № 8402), в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що у січні Запорізьким окружним адміністративним судом було винесено рішення від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Вказує, що 02.04.2022 позивач ОСОБА_2 помер. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 апеляційну скаргу відповідача повернуто. Зазначає, що враховуючи положення статті 255 КАС України, судове рішення від 20.01.2022 набрало законної сили 23.05.2022. Таким чином, на думку відповідача позивач помер до набрання законної сили вказаним рішенням, а отже відсутні підстави для перерахунку його пенсії, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21, яке набрало законної сили 23.05.2022, позовну заяву ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Трифонов Андрій Володимирович до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» № 33/28-282 від 28.05.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 33/28-282 від 28.05.2021, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» (включаючи усі вказані у довідці додаткові види грошового забезпечення) з 01.12.2019, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та з урахуванням раніше виплачених сум.

Свідоцтвом від 05.04.2022 серії НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтвом від 19.09.1976 серії НОМЕР_2 підтверджено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Горлової Юлії Миколаївни від 02.02.2023 б/н, спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину громадянина ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

02.01.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просила надати їй інформацію про розмір та стан заборгованості по неотриманим пенсійним виплатам, які належали її покійному чоловіку ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21 та виплатити їй заборгованість по неотриманим пенсійним виплатам, які належали її покійному чоловіку.

Листом від 17.01.2023 № 634-34/Б-02/8-0800/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило позивача, що ОСОБА_2 з 01.01.2017 по дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебував на обліку в Головному управлінні, як одержувач пенсії за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Усі належні за життя суми пенсії виплачені ОСОБА_2 у повному обсязі по 30.04.2022 включно. Недоотримані суми пенсійних виплат по його пенсійній справі відсутні. Додатково відповідач вказав, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21 на день смерті ОСОБА_2 не набрало законної сили, тому перерахунок його пенсії не проводився.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Частиною 1 статті 58 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та статутом Пенсійного фонду.

Статтею 52 Закону № 1058-IV встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач як спадкоємець має право на отримання відповідної суми.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII встановлено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

При цьому, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 2-а-2691/2009.

Колегія суддів Верховного Суду у вказаному рішенні зазначила, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону №1058-IV та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Стосовно підстав для виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 280/12366/21 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 1402-VIII (далі КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відтак, лише рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Так, статтею 255 КАС України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд врахував, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 по справі № 280/12366/21, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі № 280/12366/21 повернуто скаржнику.

Отже, з урахуванням частини 2 статті 255 КАС України рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі № 280/12366/21 набрало законної сили 23.05.2022.

Водночас, як установлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання законної сили вказаним рішенням суду.

Так, відповідно до частин 2, 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Оскільки за життя ОСОБА_2 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі № 280/12366/21 не набрало законної сили, він не набув права на перерахунок пенсії.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 522/19647/17 та від 13.03.2019 у справі № 484/3648/16-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для виконання Запорізького окружного адміністративного суду від 20.01.2022 року у справі №280/12366/21 про перерахунок пенсії ОСОБА_2 та, як наслідок, відсутні правові підстави для виплати такої пенсії його спадкоємцю дружині ОСОБА_1 , зокрема позивачу у порядку статті 52 Закону № 1058-IV.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то, відповідно, на користь позивача не можуть бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова