Справа № 120/7818/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 березня 2023 року

м. Київ

справа № 120/7818/22

адміністративне провадження № К/990/8155/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Полупанової Ольги Олександрівни на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати прийняте щодо нього рішення відповідача від 17.09.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України; зобов`язати уповноважену особу відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на перетинання державного кордону України на підставі поданих ним у пункті пропуску документів.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

07 березня 2023 року представник позивача - Полупанова Ольга Олександрівна надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року

Заявник, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України і неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та задовольнити позов.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення відповідача про відмову в перетинанні державного кордону України.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У тексті касаційної скарги підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник, зокрема, зазначив неправильне застосування приписів статті 33 Конституції України та пункту 2.6 Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті. Водночас, застосовність висновків Верховного Суду повинно здійснюватися через призму норми права, яка діє у часі та впливає на врегулювання спірних правовідносин, а відповідно і вирішення спору.

Перевіряючи доводи, наведені заявником у касаційній скарзі, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України з огляду на таке.

Так, оскаржувані судові рішення та аргументи касаційної скарги свідчать, що спірні правовідносини мають вузький зміст з огляду на обґрунтування позовних вимог статусом позивача - студента денної форми навчання Музичного факультету Литовської академії музики та театру для здобуття освітньо - кваліфікаційного рівня «Магістр» за спеціальністю «Музичне виконання». Водночас, заявник у касаційній скарзі ставить питання щодо невизначеного кола осіб, зазначаючи на необхідність формування Верховним Судом висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах в частині визначення правомірності обмеження конституційного права чоловіків у віці 18-60 років вільно залишати територію України в умовах воєнного стану шляхом врегулювання цього питання Правилами перетинання державного кордону громадянами України.

В розрізі необхідності формування Верховним Судом висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах заявник стверджує про неправильне застосування судами норми пункту 2.6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, проте цей пункт Правил не оперує категорією осіб - чоловіки у віці 18-60 років, що, відповідно не свідчить про намагання заявника касаційної скарги вирішити правову проблему у цій справі.

Верховний Суд зазначає, що норма права, щодо якої на думку заявника касаційної скарги необхідно сформувати висновок щодо її застосування у подібних правовідносинах повинна бути релевантною до спірних правовідносин та вирішувати їх проблематику. Проте друге речення пункту 2.6 Правил є бланкетною нормою, яка без урахування інших норм права не вирішує вказану у касаційній скарзі проблематику спірних правовідносин.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до наведення норм законодавства, часткового опису обставин справи, та незгоди з висновком судів першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволені позову.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржені судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Лише загальні посилання навідсутність висновку Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права та дотримання всіх умов касаційного оскарження не є підставою для відкриття касаційного провадження. Тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Полупанової Ольги Олександрівни на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сумського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко