Справа № 183/3518/23
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

Справа № 183/3518/23

№ 2-а/183/49/23

24 березня 2023 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради; лікаря-психіатра Консультативної поліклініки Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради Прокопенко Віри Георгіївни, Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому останній просить визнати дії керівництва Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради протиправними та зобов`язати керівництво Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради та лікаря-психіатра Консультативної поліклініки Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради Прокопенко Віри Георгіївни виконати вимоги Закону України «Про психіатричну допомогу», провести призначені консультації та лікування. В обґрунтування позову вказав, що відповідачем-2 через заборону відповідача-1 не проведено консультацій пацієнта та не виконано призначене направлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За правилами предметної юрисдикції, визначеними ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

За ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом ( п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України)

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір ( п.1 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

З аналізу вказаних норм убачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які спори, а на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, як КНП «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради; КНП «НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» так і їх працівники не є суб`єктами владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки не виконують владних управлінських функцій та не належать до органів державної влади або органів місцевого самоврядування, а також не наділені делегованими повноваженнями на виконання владних функцій таких суб`єктів.

Тому, враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

У правовідносинах, що є предметом оскарження, відповідач-1 та відповідач-2 є лікувальною установою, яка надає медичну допомогу населенню, а керівництво даної установи у відносинах з надання медичної допомоги не є суб`єктом владних повноважень та не наділені делегованими повноваженнями на виконання владних функцій таких суб`єктів, а виконують лише функції забезпечення медичного обслуговування населення, а тому цей спір не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню судами в порядку адміністративного судочинства

Ураховуючи викладене, оскільки заявник звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними, дану позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини не є публічно-правовими, а у спорі відсутній суб`єкт владних повноважень і позивачу слід звернутися з цивільним позовом до місцевого загального суду, який повинен відповідати положенням 174-177 ЦПК України.

Також суд вважає за доцільне роз`яснити скаржниці, що у випадку, якщо він є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, він може реалізувати це право в порядку, визначеному Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» (далі - Закон № 3460-VI).

Так, зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно із цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 3460-VI безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статтею 3 Закону № 3460-VI визначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, як захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Таким чином, на законодавчому рівні закріплені державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги, і за наявності відповідних підстав заявник може звернутися до суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, з метою отримання такої допомоги шляхом складення процесуального документа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 20, 29, 30, 170, 171 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради; лікаря-психіатра Консультативної поліклініки Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» Новомосковської міської ради Прокопенко Віри Георгіївни, Комунального некомерційного підприємства «НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набуває законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду складена і підписана 24 березня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов