Справа № 120/10526/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10526/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

27 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.04.2019 перерахунку та виплаті пенсії виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 55% від відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 55% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум;

- у іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що до суми його грошового забезпечення має бути враховано 5% за досягнення граничного віку перебування на службі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії ), перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області, де отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Із протоколу за пенсійною справою 80-9447 (МВС) слідує, що пенсія позивачу була призначена із розрахунку 55 % від суми грошового забезпечення (з яких 50% за 20 років вислуги та 5% як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 кат.), що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років.

Водночас, як встановлено судом, відповідачем з 01.01.2008 здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови КМУ Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу від 07.11.2007 №1294 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка була надана уповноваженим структурним підрозділом. Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача склав 50% відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, починаючи з 01.01.2008 і по даний час позивач отримує пенсію в розмірі 50 % від сум грошового забезпечення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного від 05.07.2022 у справі №120/4525/22, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019, перерахунок та виплату пенсії з розрахунку грошового забезпечення, визначеного довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" №4132 від 22.02.2022, з урахуванням вже виплачених коштів.

На виконання даного судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області з 01.04.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" №4132 від 22.02.2022.

Одночасно із цим відсоткове значення розміру призначеної пенсії при такому перерахунку залишено без змін - 50% від сум грошового забезпечення.

Втім, не погоджуючись із вказаним перерахунком пенсії в частині визначення відсоткового значення її розміру та вважаючи, що під час такого перерахунку розмір його пенсії мав би складати 60%, (50% - за вислугу 20 років + 5 % досягнення граничного віку перебування на службі та + 5% як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 кат) позивач 16.09.2022 звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо усунення порушень його прав.

Однак, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 07.10.2022 № 8064-7614/І-02/8-0200/22 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії з врахування 60 % від сум грошового забезпечення посилаючись на те, що під час перерахунку пенсії за вислугу років з 01.01.2008 розмір пенсії позивача склав 50 % відповідних сум грошового забезпечення. 3 29.04.2006 збільшення розмірів пенсій за вислугу років для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, не передбачено Законом. Окрім того згідно пункту "а" статті 13 Закону№2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Відтак, орган Пенсійного фонду врахував, що оскільки згідно матеріалів пенсійної справи вислуга років ОСОБА_1 складає 20 років та він був звільнений у запас, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням 60% відповідних сум грошового забезпечення відсутні.

Вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років її розмір був визначений виходячи із 55% від сум грошового забезпечення (50% - за вислугу 20 років + 5% як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 кат), то застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 та при її подальших перерахунках статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, яка регулює призначення пенсій, до правовідносин із перерахунку пенсії позивачу, та виключення у зв`язку із цим 5% (учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 кат) збільшення відсоткового значення розміру пенсії позивача, набуте ним на момент призначення такої пенсії, - є протиправним. Стосовно позовної вимоги щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.04.2019 з урахуванням додаткових 5 % сум грошового забезпечення (тобто 55%), як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, то суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог у цій частині, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів про те, що він був звільнений з військової служби в серпні 1998 року саме у відставку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

Згідно пункту "а" статті 13 Закону №2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірі: за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, право на призначення пенсії в розмірі 55 % мають ті особи, які крім вислуги 20 років ще й звільненні з військової служби у відставку за віком або за станом здоров`я.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно пункту 62 Положення № 114 (в редакції чинній на момент призначення пенсії) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

За змістом підпункту "б" пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Натомість відповідно до підпункту "б" пункту 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Судом встановлено, що позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не додано жодних доказів про те, що він був звільнений з військової служби в серпні 1998 року саме у відставку (в матеріалах пенсійної справи вказано як звільнення в запас).

В той же час суд іще раз враховує, що на момент призначення пенсій відсоткове значення складало 55 % від суми грошового забезпечення (з яких 50% за 20 років вислуги та 5% як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 кат.). Тобто пенсію в розмірі 60% від сум грошового забезпечення позивач ніколи не отримував.

Отже, оскільки на момент призначення позивачу пенсії її відсоткове значення не було визначене в розмірі 60 % від сум грошового забезпечення (з яких 55% як пенсія за 20 років вислуги), тому і відсутні правові підстави зобов`язувати відповідача проводити перерахунок такої пенсії у розмірі, право на яке позивач не набув (60 %).

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.04.2022 року у справі №0540/6069/18-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що в цій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.