Справа № 160/658/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року Справа № 160/658/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
11.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2), в якій позивач, з урахуванням уточнення позовної заяви щодо найменування відповідача від 23.01.2023, просить суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.11.2022 №7600648/40810967;
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неврахування Таблиць даних платника податків від 08.08.2022 року № 7170422/40810967 та від 24.11.2022 № 7704323/40810967;
- зобов`язати комісію Головного управління ДПС у Дніпропетровській області врахувати Таблиці даних платника податків від 08.08.2022 року №7170422/40810967 та від 24.11.2022 № 7704323/40810967 днями їх подання.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на виконання вимог Податкового кодексу України та умов договору №ПОД_МС_045, Додаткової угоди від 30.09.2021, акту прийому-передачі маркетингових послуг від 10.01.2022 було виписано та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №275 від 10.01.2022 на загальну суму 5087812,50грн, з яких 847968,7грн. ПДВ. Проте, 27.01.2022 отримано квитанцію, згідно з якою податкова накладна №275 від 10.01.2022 прийнята, однак реєстрація зупинена. У квитанції зазначено, що реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП 73.20 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому, контролюючим органом не зазначено, які саме документи слід надати, не вказано конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації вказаної податкової накладної. Позивач зазначає, товариством двічі подавались відповідні таблиці, однак відповідачем-1 були винесені рішення від 08.08.2022 року № 7170422/40810967 та від 24.11.2022 № 7704323/40810967 про неврухування таблиць даних платника податку на додану вартість через встановлення операцій з придбання товарів у платника податків з ознаками ризиковості. Позивач зазначає, що надавав послуги, а не придбавав, відповідно у нього не було і не могло бути залишків такої послуги у вигляді різниці між обсягом придбання та обсягом постачання відповідного товару/послуги, та в подальшому, скориставшись своїм правом, подав до контролюючого органу пояснення щодо суті господарської операції та копії документів, які підтверджують правомірність формування податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. Проте, 10.11.2022 відповідачем-1 прийнято оскаржуване рішення про відмову реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів. Не погодившись з рішенням відповідача-1, було подано скаргу до відповідача-2. Однак, за результатами розгляду скарги ДПС України оскаржуване рішення відповідача-1 залишено без змін. Позивач не погоджується з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної № 275 від 10.01.2022, вважає його необґрунтованим, немотивованим та таким, що не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, оскільки не встановлює, які саме первинні документи позивач не надав податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Поряд з цим, позивач зазначає, що товариством вчинено усі необхідні дії щодо реєстрації податкової накладної, надані письмові пояснення щодо сутності проведеної господарської операції, а також завірені копії первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарської операції. Зупинення ж реєстрації податкової накладної не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування. За таких обставин, правових підстав для прийняття рішень, що оскаржуються, не було, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 13.01.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
23.01.2023 від представника позивача адвоката Письменної Н.В. надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої долучено позовну заяву (уточнену) з зазначенням вірного найменування відповідача-1 - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, та долучено засвідчені копії доданих до позовної заяви документів для копій позовної заяви для відповідачів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 прийнято позовну заяву (уточнену) до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/658/23, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
21.02.2023 від Державної податкової служби України засобами поштового зв`язку надійшов відзив, в якому відповідач-2 позовні вимоги не визнає, посилаючись на їх безпідставність, та просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. За результатами розгляду Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, наданих платником прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.01.2022 №275, у зв`язку з наданням ТОВ «Дако-Груп ЛТД» не повного пакету первинних документів, що підтверджують обсяг придбання цементу у ПАТ «Подільський цемент», та інше. Відповідачем зазначено, що після зупинення реєстрації податкової накладної від 10.01.2022 №275 пояснення позивачем направлялися до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а не до ДПС. За результатами розгляду наданих позивачем документів саме Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято оскаржуване рішення №7600648/40810967 від 10.11.2022. Перелік документів, необхідних для розгляду прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, при цьому не встановлено обов`язок фіскального органу зазначати в квитанції конкретний перелік документів, а лише пропозицію щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, натомість обов`язком платника є подання повного пакету первинних документів, вичерпний перелік яких встановлений в п.14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. На переконання відповідача-2, рішення безпосередньо не порушує права, інтереси та жодним чином не впливає на права та обов`язки платника, а тому підстави для його скасування відсутні. Щодо вимог про зобов`язання податковий орган зареєструвати податкову накладну, відповідачем зазначено, що наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, а отже позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними. З огляду на викладене, відповідач-2 вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, просить відмовити у задоволенні позовної заяви.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності позивача за КВЕД: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, а також здійснює свою господарську діяльність і в інших напрямках (інші): 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля, 47.19 - Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 63.11 - Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 - Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.
27.03.2017 між ПАТ «Подільський цемент» (продавець) та ТОВ «Дако-Груп ЛТД» (покупець) укладено договір поставки цементу №ПОД_МС_045 (а.с.20-28).
Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити цемент (товар) та послуги у кількості, асортименті, терміни і за ціною відповідно до умов даного Договору, а також специфікацій та додатків, додаткових угод, які є невід`ємною частиною даного договору.
01.04.2021 між АТ «Подільський цемент» (постачальник, продавець, відправник) та ТОВ «Дако-Груп ЛТД» (покупець) підписано Додаткову угоду до Договору поставки цементу №ПОД_МС_045 від 27.03.2017 р.(а.с.29-30), якою сторони домовились додати до статті «ХV. Інші умови» Договору наступні пункти:
15.11. Мотиваційні виплати (підпункти 15.11.1-15.11.2.5),
15.12. Порядок розрахунків за надані маркетингові послуги (підпункти 15.12.1-15.12.3),
15.13. На період дії договору поставки дійшли згоди щодо затвердження плану закупівлі товару по періодах,
15.14. Маркетингові послуги (підпункт 15.14.1),
15.15.Зарахування зустрічних однорідних вимог (підпункти 15.15.1-15.15.2).
Так, умовами пункту 15.11.1. розділу ХV Договору покупець може надавати постачальнику маркетингові послуги, що стимулюють збут та полягають у просуванні Товару. За надання маркетингових послуг постачальник здійснює оплату на користь покупця у вигляді мотиваційних виплат.
За змістом пункту 15.11.2. розділу ХV Договору за цим договором при виконанні покупцем нижченаведених зобов`язань/наданих послуг постачальник може сплачувати такі види мотиваційних виплат: за виконання плану закупівель товару за вказаний період; за розміщення інформації про товар в магазинах покупця; за ознайомлення споживачів з якісними характеристиками товару шляхом надання їм відповідної інформації; за адаптація асортименту товару згідно з попитом для ефективної реалізації товару в магазинах покупця; інше за письмовою домовленістю сторін, що оформлюється додатком до Договору.
Пунктом 15.12.2. розділу ХV Договору документом, що підтверджує факт отримання мотиваційних виплат є відповідний акт, який повинен містити всі вимоги первинного документа, наведені у ст. 9 Закону України від 16.07.99 №996-ХІV.
Маркетингові послуги (мотиваційні виплати) є об`єктом оподаткування ПДВ, сплачуються на підставі рахунку, що виписується покупцем та Акту, що підписується та скріплюється печатками покупця та постачальника протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами акту прийому-передачі маркетингових послуг (мотиваційні виплати) на підставі відповідного рахунку, що надсилається одночасно з Актом (пункт 15.12.3. Договору).
Відповідно до пункту 15.14.1. розділу ХV Договору за виконання щорічного плану закупівель Товару покупцю у відповідності з 15.11.2 Договору сплачується вартість маркетингових послуг у вигляді мотиваційних виплат у розмірі: 125 (сто двадцять п`ять) гривень без ПДВ за кожну тонну Товару, а саме ПЦ 1-500 Р-Н, ПЦ ІІ АШ 500, ПЦ ІІ АШ 400 та ПЦ ІІ БШ 400, яка була закуплена протягом звітного періоду, але за умови виконання плану закупівель за період.
Пунктом 15.15.1. розділу ХV Договору визначено, що Сторони домовились, що оплата за маркетингові послуги може здійснюватись шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за маркетингові послуги Постачальником Покупцю та оплату поставки Товару Постачальником Покупцю.
10.01.2022 на виконання умов договору №ПОД_МС_045 сторонами Договору було складено та підписано Акт прийому-передачі маркетингових послуг на загальну вартість 5087812,50 грн. (а.с.32-33).
10.01.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» виставлено АТ «Подільський цемент» рахунок на оплату № 131 від 10 січня 2022 р. на товар «маркетингові послуги за Договором поставки №ПОД_МС045 від 27.03.2017» на загальну суму 5087812,50 грн., в т.ч. 847968,75грн. ПДВ (а.с.31).
На дату виникнення податкових зобов`язань позивачем було сформовано та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №275 від 10.01.2022 на загальну суму 5087812,50 грн., в т.ч. ПДВ 847968,75грн. (а.с.35).
Податкова накладна №275 від 10.01.2022 була прийнята, проте реєстрацію зупинено.
«Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрації ПН/РК від 10.01.2022 №275 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 73.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник «D»=1.4203%, «P»=1059477.64».
08.11.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» з метою відновлення можливості реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 надіслано засобами електронного зв`язку повідомлення № 11 від 08.11.2022 про подання пояснень з додатками (кількість додатків 5).
Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.11.2022 №7600648/40810967 (а.с.44-45) було відмовлено в реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

В графі «додаткова інформація» зазначено: не надано первинні документи, що підтверджують обсяг придбання цементу у ПАТ «Подільський цемент», та інше.

21.11.2022, не погодившись з рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.11.2022 №7600648/40810967 позивачем засобами електронного зв`язку подано скаргу (кількість додатків 6).

22.11.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Таблицю даних платника податку за № відповідно до додатку 5 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зазначивши у даній таблиці код згідно КВЕД 73.20 (Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки) та коди згідно з УКТЗЕД/ДКПП: 2523 (Портландцемент, глиноземистий цемент, цемент шлаковий, суперсульфатний цемент i подiбнi гiдравлiчнi цементи, забарвленi або незабарвленi, готовi чи у виглядi клiнкерiв).

24.11.2022 за результатами розгляду Таблиці платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 22.11.2022 за № Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровські області прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 24.11.2022 за №7704323/40810967 з підстав: «Встановлено операції з придбання товарів у платників податків з ознаками ризиковості, а саме: ПП «Теплосанмир» (), реалізацію товарів платникам податків з ознаками ризиковості, а саме: ТОВ «Глобал Еко Технолоджіс Сервіс» ()».

01.12.2022 рішенням Комісії за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №67945/40810967/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 275 від 10.01.2022 без змін з підстав: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси; ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с.60).

Вважаючи протиправними рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022, про неврухування таблиць даних платника податку на додану вартість, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктами 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Щодо прийнятого контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022.

За приписами абзаців «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В абзаці першому пункту 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з абзацами 9-11 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Відповідно до абзацу 13 пункту 201.10 статті 201 ПК України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних регламентований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пунктів 12-15 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165 та Порядок розгляду скарги, відповідно у редакції на час спірних відносин).

За положенням пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно із пунктом 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пунктів 7 - 9 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.

При цьому, Додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.

Додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості здійснення операцій.

Так, пунктом 1 додатку 3 Порядку № 1165 Критерії ризиковості здійснення операцій є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

За приписами пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №275 від 10.01.2022, яка була прийнята, про що свідчить квитанція від 27.01.2022 №, проте реєстрацію зупинено.

У вказаній квитанції наведені такі підстави для зупинення реєстрації податкової накладної: відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрації ПН/РК від 10.01.2022 №275 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 73.20, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Отже, контролюючим органом порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки рішення про зупинення реєстрації податкових накладних №275 від 10.01.2022 містить лише загальне посилання на п. 1 Критеріїв ризиковості операцій.

Суд зауважує, що зупинення реєстрації податкової накладної за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов:

1) відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається;

2) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, дорівнює або перевищує величину залишку;

3) і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Водночас, рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містить в собі обґрунтувань підстав та причин віднесення відповідної операції за податковою накладною №275 від 10.01.2022 до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Відповідного не наведено відповідачем-1 в оспорюваному рішенні та не доведено відповідачами належними засобами доказування.

Окрім того, контролюючим органом у вказаній квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №275 10.01.2022 не було вказано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація цієї податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Суд зауважує, що контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права надає можливість такому органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Тобто, у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації такої податкової накладної.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19).

Таким чином, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на певний пункт Критеріїв ризиковості, а містити в собі вичерпний перелік документів, які необхідно подати платнику податків.

Незважаючи на те, що рішення (квитанція) про зупинення реєстрації податкових накладних №275 від 10.01.2022 не є предметом розгляду в рамках даного спору, суд вважає за необхідне відзначити, що таке рішення податкового органу не містять в собі вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків, а лише загальну вимогу про надання документів, тому за встановлених обставин є необґрунтованим.

Недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, є протиправним.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520 в редакції на час спірних відносин), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, відповідно до пунктів 6-7 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

За таких обставин, рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі приймається комісією регіонального рівня за результатами розгляду інформації та копій наданих документів платника податку. При цьому, рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Судом встановлено та відповідачами дана обставина не заперечується, що з метою реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 позивачем до контролюючого органу електронним повідомленням №11 від 08.11.2022 надавались пояснення про те, що ТОВ «Дако-Груп ЛТД» є офіційним дистриб`ютором ТОВ «Цемент» та ПАТ «Подільський цемент», що входять до складу групи компаній «СіАрЕйч Україна» (CRH UKRAINE), в межах Запорізької, Дніпропетровської, Полтавської, Черкаської та Кропивницької областей. З травня 2021 відбулось розширення асортименту в напрямку будівельних матеріалів. ТОВ «Дако-Груп ЛТД» має в штаті 32 працівники. ТОВ «Дако-Груп ЛТД» укладено договір поставки цементу з АТ «Подільський цемент» №ПОД_МС_45 від 27.03.2017, а також Додаткову угоду від 30.09.2021 до договору поставки цементу №ПОД_МС_45 від 27.03.2017 про внесення змін шляхом додавання у договорі поставки п. ХV. «Інші умови» - мотиваційні виплати, покупець може надавати постачальнику маркетингові послуги, що стимулюють збут та полягають у просуванні товару. За надання маркетингових послуг за затвердженим планом закупівлі товару та за визначений додатковою угодою період, постачальник здійснює їх оплату на користь покупця у вигляді мотиваційних виплат. При порівнянні планових та фактичних показників закупки продукції виробництва АТ «Подільський цемент» компанією ТОВ «Дако-Груп ЛТД» за результатами вересень-грудень 2021 року було фактично закуплено: цементу навалом в асортименті загальною кількістю 33918,75 тонн, про що було складено Акт прийому-передачі маркетингових послуг (мотиваційні виплати) від 10.01.2022 року за договором поставки №ПОД_МС_45 від 27.03.2017 «про отримання маркетингових послуг з просування продукції виробника-цементу» на загальну суму 5087812,50грн. (в т.ч. сума ПДВ 847968,75грн.) та відповідно до чинного законодавства, ТОВ «Дако-Груп ЛТД» було складено податкову накладну №275 від 10.01.2022 на суму 5087812,50грн. (у т.ч. сума ПДВ 847968,75грн.). За результатами Акту прийому-передачі маркетингових послуг (мотиваційні послуги) від 10.01.2022 року на адресу АТ «Подільський цемент» було виставлено рахунок №131 від 10.01.2022 на 5087812,50грн.

З матеріалів справи вбачається, що повідомленням №11 від 08.11.2022 разом із поясненнями були надані копії первинних документів щодо податкової накладної №275 від 10.01.2022 (кількість додатків 5): лист-пояснення №11 від 15.07.2022, податкова накладна №275 від 10.01.2022, договір поставки цементу від 27.03.2017 №ПОД_МС_045, подол січень-1, DocScan pax січень (а.с.144-153).

Крім цьому, до скарги на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 позивачем додатково надавались пояснення та копії первинних документів згідно із переліком: Лист-пояснення №11 від 15.07.2022, податкова накладна №275 від 10.01.2022, договір поставки цементу від 27.03.2017 №ПОД_МС_045, договір поставки цементу від 27.03.2017 №ПОД_МС_045 (оновлений), подол січень-1, DocScan pax січень (а.с.154-165).

Однак, ані оспорюване рішення, ані рішення за результатами розгляду скарги не містять мотивів відхилення наданих позивачем пояснень та поданих документів.

У рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 зазначено лише загальне твердження про ненадання платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

При цьому, суд звертає увагу, що контролюючим органом всупереч формі самого рішення про відмову в реєстрації ПН не зазначено (не підкреслено), які саме документи відсутні, не зазначено конкретних документів, яких не надано, з наведного переліку.

Щодо зазначення в графі «додаткова інформація» щодо ненадання платником податку копій документів, що підтверджують обсяг придбання цементу у ПАТ «Подільський цемент» та інше», суд зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтувань, чому відсутність цих документів унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

Разом з цим, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 275 від 10.01.2022 в ЄРПН за відсутності конкретної пропозиції контролюючого органу про надання певних документів, свідчить про протиправність такого рішення.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у контролюючого органу станом на час розгляду комісією документів були письмові пояснення позивача з доданими первинними документами, які платником долучено на власний розсуд з метою підтвердження інформації, зазначеної податковій накладній №275 від 10.01.2022.

Однак, контролюючий орган будь-якої оцінки вказаним у поясненнях обставинам не надав, жодних перевірок позивача з метою підтвердження чи спростування інформації, зазначеної позивачем, не проводив, оспорюване рішення не містить мотивів не врахування наданих позивачем пояснень та наданих документів, тому суд вважає необ`єктивним та необґрунтованим твердження відповідача-1 щодо правомірності оспорюваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022.

При цьому, суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарської операції, на підставі якої позивач складено податкову накладну №275 від 10.01.2022, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За таких обставин, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів щодо проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також те, що первинні документи разом із поясненнями надавались контролюючому органу, достатність яких для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної не спростована відповідачами, враховуючи також встановлену судом необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022, суд дійшов висновку, що відмовляючи у реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач-1 діяв протиправно.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 є актом індивідуальної дії.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 р. у справі №822/1817/18 зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Невиконання ж податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Оскаржуване рішення комісії про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №275 від 10.01.2022 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає, рішення відповідача-1 про відмову в реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 не відповідає вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем-1 не на підставі та не у спосіб, передбачений законодавством, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлену судом протиправність прийнятого відповідачем-1 рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних та відсутність законодавчо закріплених перешкод для її реєстрації, суд з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН наведену податкову накладну датою її подання на реєстрацію.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача-2 вчинити дії по реєстрації податкової накладної №275 від 10.01.2022 в судовому порядку не може бути розцінене як втручання суду в дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідачем-1 вже були прийнято рішення про відмову у реєстрації вказаної податкової накладної, тобто було вирішено віднесене до його повноважень питання на власний розсуд. В свою чергу, суд при перевірці правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення згідно з приписами КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту (відновлення) порушених прав та інтересів позивача.

В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Щодо прийнятих контролюючим органом рішень про неврухування Таблиць даних платника податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оспорюваних рішень про неврухування таблиці даних платників податків стало встановлення контролюючим органом операцій з придбання товарів у платника податків з ознаками ризиковості (ПП «Теплосанмир ()), реалізацію товарів платнику з ознаками ризиковості (ТОВ «Глобал Еко Технолоджіс Сервіс ().

При цьому, відповідачем-1 у відзиві вказано, що позивач ТОВ «Дако-Груп ЛТД» не внесено до переліку ризикових.

За змістом Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до пунктів 12-17 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Пунктом 19 Порядку №1165 визначено, що у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).

З аналізу наведених положень Порядку № 1165 слідує, що таблиця даних платника податку - це зведена інформація, що подається платником щодо КВЕД платника податку згідно з КВЕД, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються платником податку, яка подається до контролюючого органу з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Рішення про неврахування таблиці даних Комісія приймає у разі надходження до контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про надання платником податку в поданій таблиці недостовірної інформації. При цьому, рішення про неврахування таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в її прийнятті.

Суд повторно зазначає, за загальним правилом, яке встановлюється до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Водночас, оспорювані рішення про неврахування таблиць позивача як платника ПДВ не містять обставин, які слугували підставою для висновків контролюючого органу щодо виявлення операцій з придбання та реалізації товарів з платниками з ознаками ризиковості, не зазначено, яка сама податкова інформація про здійснення позивачем операцій з ризиковими платниками була отримана контролюючим органом, крім того, не містять посилань на конкретні господарські операції з такими платники (контрагентами), що свідчить про необґрунтованість та формальність прийнятих рішень.

За таких обставин, суд вважає, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неврахування таблиці даних платника податку від 08.08.2022 № 7170422/40810967 та від 24.11.2022 № 7704323/40810967 прийняті необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача-1 врахувати таблиці даних платника податків не підлягають задоволенню, оскільки є такими, що заявлені передчасно.

Відповідно до пункту 22 Порядку №1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Суд зазначає, що спір в цій частині стосується наслідків розгляду відповідачем-1 Таблиць даних платника, зареєстрованих у контролюючого органу 04.08.2022 за № та від 22.11.2022 за №, рішення про неврахування яких скасовані судом як протиправні. Відтак, на час розгляду матеріали справи не можуть містити докази порушеного права в цій частині позову. Водночас, судовому захисту підлягають лише реально порушені права, захист непорушених прав не узгоджується із завданням та принципами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності своїх дій спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, за подання позову до суду в розмірі 8052,00грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №507 від 05.01.2023 (а.с.15).

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду підлягає стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань витрати на правову допомогу у сумі 40350,00 грн. вже понесених витрат.

Відповідно до частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 134 цього Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частини дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Приписами пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги №2115 від 23.07.2021, додаткову угоду №5 від 22.12.2022, рахунок на оплату №76 від 23.12.2022 на суму 40350,00 грн., платіжну інструкцію №441 від 26.12.2022 на суму 40350,00грн., ордер серії ВЕ №1077689, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001214 від 28.08.2017 та посвідчення адвоката на ім`я ОСОБА_1 .

Судом досліджено надані докази та встановлено наступне.

Відповідно до п.1.1. умов договору про надання правової допомоги №2115 від 23.07.2021, укладеного між ТОВ «Дако-Груп ЛТД», в особі Директора Ковтуненко Олега Олеговича, та АО «А.С.А. ГРУП», в особі керуючого партнера Артюхова Євгена Сергійовича, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу клієнту для чого адвокатське об`єднання буде здійснювати захист, представництво інтересів клієнта або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, додатковими угодами до цього договору, а клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Відповідно до п.2.1., п. 2.2 Договору, Адвокатське об`єднання самостійно визначає Адвоката для надання правової допомоги Клієнту, передбаченої цим Договором та відповідними Додатковими угодами до Договору в кожній конкретній справі. Детальна інформація щодо виду та обсягу правової допомоги, яка надаватиметься за цим Договором, визначається в Додаткових угодах до Договору, які є невід`ємними частинами.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, сума, умови повернення тощо визначаються в Додаткових угодах відповідно до п.6.3 цього Договору.

22.12.2022 на виконання умов цього Договору між сторонами підписано Додаткову угоду №5 до договору № 2115 від 23.07.2021, якою погоджено зобов`язання адвоката надати клієнту наступні послуги:

1. Відповідно до п. п. 1.1., 2.2, 6.2. 6,3. Договору сторони узгодили надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги з наступних питань:

1.1.Юридичне супроводження судового процесу в суді першої інстанції, яке включає;

1.1.1. аналіз первинних документів Клієнта та його контрагента за податковою накладною, реєстрація якої зупинена;

1.1.2. підготовку та подання до суду адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 10.01.2022 року № 275; зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну датою її фактичного надходження; скасування рішень про не врахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 08.08.2022 року №7170422/40810967, від 24,11.2022 року №7704323/40810967 та зобов`язати прийняти таблиці даних платника податку на додану вартість,

1.1.3.підготовку та подання до суду відповіді на відзив;

1.1.4.підготовку та подання необхідних процесуальних документів (заяви, клопотання);

1 1.5.підготовку та подання письмових пояснень (посилення правової позиції з огляду на хід розгляду справи);

1.1.6 участь у судових засіданнях (у разі виклику);

1.1.7. підготовку та подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №5 сторонами погоджено, що винагорода адвоката за договором складає гривневий еквівалент 1000 (однієї тисячі) доларів США по середньому курсу продажу, який публікується на ресурсі mimin.com.ua, на дату виставлення рахунку. Оплата здійснюється протягом трьох робочих днів з дня отримання відповідного рахунку.

23.12.2022 Адвокатським обєднанням сформовано рахунок на оплату №76 від 23.12.2022 на суму 40350,00 грн. (призначення: за надання правової допомоги згідно додаткової угоди №5 від 22.12.2022). Згідно із платіжною інструкцією №441 від 26.12.2022 ТОВ «Дако-Груп ЛТД» здійснено оплату АО «А.С.А. ГРУП» на суму 40350,00грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у даній адміністративній справі, судом враховано, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні та є справою незначної складності відповідно до вимог п.10 ч.6 ст.12 КАС України, а також на наявність усталеної практики з вирішення цієї категорії спорів.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), є нескладною.

У судових засіданнях адвокат участі не брав.

У справі не подавались позивачем відповіді на відзиви відповідачів, заяви, клопотання та письмові пояснення (посилення правової позиції з огляду на хід розгляду справи), тобто процесуальні документи згідно із переліком (пп.1.1.3., пп.1.1.4, пп.1.1.5), наведеним у Додатковій угоді №5 щодо юридичних послуг, які зобов`язалось надати Адвокатське об`єднання позивачу.

Крім того, із зазначеного опису послуг, які зобов`язалось надати Адвокатське об`єднання, слідує, що до цього переліку включені, в тому числі, і роботи з аналізу первинних документів, які використані як докази у справі. Однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації, оскільки охоплюються поняттям підготовка (складання) позовної заяви, що включено окремим пунктом до переліку наданих послуг.

Крім того, у Додатковій угоді №5 відсутні відомості про вартість погодинної оплати кожного виду юридичної послуги, порядок обчислення гонорару.

Поряд з цим, за змістом Договору детальна інформація щодо виду та обсягу правової допомоги, яка надаватиметься за ним, визначається в Додаткових угодах до Договору, які є невід`ємними частинами. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, сума, умови повернення тощо визначаються в Додаткових угодах відповідно до п.6.3 цього Договору.

Суд зазначає, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид правової послуги та витрачений час.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Однак, таких документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі позивачем не надано.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛу справі «East/West Alliance Limited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що заявлені до відшкодування витрати є фактичними, а їх розмір обґрунтованим, тому у задоволенні клопотання позивача про стягнення з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» (, місцезнаходження: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Шахтарської Слави, буд. 2, прим.24) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а), Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №7600648/40810967 від 10.11.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №275 від 10.01.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» (, місцезнаходження: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Шахтарської Слави, буд. 2, прим.24) №275 від 10.01.2022 датою її подання на реєстрацію.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №7170422/40810967 від 08.08.2022 про неврахування таблиці даних платника податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №7704323/40810967 від 24.11.2022 про неврахування таблиці даних платника податку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» (, місцезнаходження: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Шахтарської Слави, буд. 2, прим.24) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4026,00грн. (чотири тисячі двадцять шість гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» (, місцезнаходження: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Шахтарської Слави, буд. 2, прим.24) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4026,00грн. (чотири тисячі двадцять шість гривень 00 копійок).

У задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дако-Груп ЛТД» (, місцезнаходження: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Шахтарської Слави, буд. 2, прим.24) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 27.03.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова