Справа № 480/5039/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 р. Справа № 480/5039/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2022, (головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук) по справі № 480/5039/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- стягнути з ДУ Роменська виправна колонія (№56) на користь ОСОБА_1 10733,40 грн. заборгованості з виплати грошового забезпечення належного їй від відповідача на день звільнення 23.05.2022;

- стягнути з ДУ Роменська виправна колонія (№56) на користь ОСОБА_1 74556,46 грн. заборгованості з виплати додаткової винагороди, що визначена постановою КМУ № 168 від 28.02.2022.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 позов задоволено частково.

Зобов`язано ДУ "Роменська виправна колонія (№56)" нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 23.05.2022 у розмірі 30 000 гривень щомісячно з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду від 11.10.2022 р. та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на те, що позивач до травня 2022 року проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та на неї розповсюджувалася дія постанови №168. Зазначає, що виходячи зі змін внесених до постанови КМУ №168 постановою КМУ №793 від 07.07.2022 року, період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державно кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Сумській області, у період з 26.04.2022 по 23.05.2022 виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць. Час несення служби в установі Державної кримінально-виконавчої служби визначається конкретною кількістю робочих годин, протягом яких позивач була при виконанні своїх безпосередніх посадових обов`язків.

Проте , суд першої інстанції застосував не вірну редакцію постанови КМУ № 168, без врахування внесених до неї змін, а також не врахував лист Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 25.05.2022 №22-88/5.1/5.1/24-22 про визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несення служби, на підставі якого було видано наказ по установі від 25.05.2022 №60/ОС-22 "Про надання додаткової винагороди", яким затверджено фактичну кількість годин несення служби осіб рядового і начальницького складу ДУ "Роменська виправна колонія" (№56) та встановлено розмір нарахованої додаткової винагороди.

Зазначає, що на підставі наказу по установі від 08.08.2022 №101 "Про надання додаткової винагороди", ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода за період з 26.04.2022 по 23.05.2022 за фактичну кількість годин несення служби у відповідності до постанови КМУ №168 зі змінами, внесеними постановами КМУ від 01.07.2022 № 754, та від 07.07.2022 №793.

Вважав, що судом не взято до уваги того факту, що право на отримання додаткової винагороди виникло у позивача не у день звільнення її зі служби (23.05.2022), а у день видачі наказу №101 "Про надання додаткової винагороди" (08.08.2022).

Крім того, зауважив, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі у якості співвідповідачів Департамент з питань виконання кримінальних покарань та Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, які є розпорядниками коштів.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.04.2013 по 23.05.2022 проходила службу в Державній установі "Роменська виправна колонія" (№56) (а.с.3-5).

Наказом Державної установи "Роменська виправна колонія" (№56) від 23.05.2022 №58/ОС-22 "Про особовий склад", прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони за власним бажанням за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 3).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо виплати не в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, позивач зазначає, що в лютому 2022 їй було виплачено 1607,14 грн.; в березні 2022 - 6 451,61 грн., в квітні 2022 - 5 000,00 грн., в травні 2022 додаткова винагорода не виплачувалась взагалі.

Позивач вважаючи протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату позивачу в день звільнення (23.05.2022) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 23.05.2022, звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. щомісячно з 24.02.2022 по день звільнення - 23.05.2022, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022, в редакції, що діяла на час звільнення її зі служби .

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Частна 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Частиною 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 , який внаслідок його продовження діє до цього часу (Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022, №259/2022, №341/2022 - воєнний стан на території України продовжено).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 року Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року прийняв Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (в редакції, чинній на час звільнення зі служби позивачем) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно. (далі Постанова № 168)

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 цієї постанови № 168 зобов`язано Міністерство фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Відповідно до п. 5 постанови № 168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06.03.2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, зокрема, до них включено Сумську область.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з 24.02.2022 на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Сумської області, повинна була щомісячно виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 24.04.2013 року по 23.05.2022 року проходила службу в Державній установі "Роменська виправна колонія "(№56) на посаді молодшого інспектора відділу охорони, тобто проходила службу в умовах воєнного стану в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалась допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Зазначене свідчить про те, що позивач відповідно до постанови КМУ № 168 набула право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно, однак у порушення положень зазначеної постанови КМУ відповідач таку виплату здійснив не своєчасно і не в повному обсязі, чим порушив її права та законні інтереси.

Лише 01.07.2022 постановою КМ України №754 внесено зміни до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, а саме в абзаці першому:… після слова "щомісячно" доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".

Постанова №754 про внесення змін стосовно пропорційної виплати додаткової винагороди особам, що несуть служу в установах кримінально-виконавчої служби застосовується з 01.06.2022.

Отже, періодичність виплати " щомісячно" або " пропорційно часу проходження служби" була встановлена лише з 01.06.2022, проте як на цей час позивач вже була звільнена зі служби.(23.05.2022)

Таким чином у спірний період, а саме з 24.02.2022 по 23.05.2022 позивач мала право на отримання щомісячної додаткової винагороди щомісячно в розмірі 30 000 грн.

Згідно п. 15 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 у разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

При цьому, колегія суддів зазначає, що станом на день звільнення працівника з роботи роботодавець повинен провести з ним повний розрахунок, а саме: виплатити йому всі суми, на які він має право на день звільнення згідно законодавства, в повному обсязі.

Вказане свідчить про те, що відповідач мав своїм обов`язком виплатити позивачу в день її звільнення, зокрема, додаткову грошову винагороду в розмірі 30 000,00 грн щомісячно за спірний період.

Разом з тим, відповідачем не проведено таких виплат в строки, визначені законодавством, а зазначена вище винагорода виплачена позивачу вже після припинення трудових правовідносин з ДУ "Роменська виправна колонія" (№56) пропорційно часу проходження служби та в іншому розмірі.

Зокрема, наказом від 25.05.2022 №60/ОС-22 "Про надання додаткової винагороди", затверджено фактичну кількість годин несення служби осіб рядового і начальницького складу ДУ "Роменська виправна колонія" (№56) для виплати додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 25.04.2022 згідно з додатком 1. (а.с.22)

З додатку 1 та додатку 2 до вищезазначеного наказу вбачається, що фактична кількість годин несення служби молодшим інспектором відділу охорони ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 по 25.04.2022 складає 316 годин, а розмір нарахованої додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за вказаний період складає 13 058,75 грн. (а.с.23,23).

Наказом від 08.08.2022 №101/ОС-22 "Про надання додаткової винагороди", затверджено фактичну кількість годин несення служби осіб рядового і начальницького складу ДУ "Роменська виправна колонія" (№56) для виплати додаткової винагороди за період з 26.04.2022 по 31.05.2022 згідно з додатком 1. (а.с.31)

З додатку 1 та додатку 2 до вищезазначеного наказу вбачається, що фактична кількість годин несення служби молодшим інспектором відділу охорони ОСОБА_1 за період з 26.04.2022 по 31.05.2022 складає 144 години, а розмір нарахованої додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 за вказаний період складає 5 840,06 грн. (а.с.32,33).

Отже, додаткова винагорода, розрахована відповідачем не у відповідності до редакції постанови КМУ №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка діяла на час звільнення позивача.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції змін до постанови КМУ №168, які передбачають виплату додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несення служби, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані зміни внесені до цієї постанови 01.07.2022 та застосовуються з 01.06.2022, отже після звільнення позивача зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України ( 23 травня 2022 року).

Щодо постанови КМ України № 793 від 07.07.2022, якою змінено Постанову КМУ № 168 в частині розміру допомоги з 30 000 грн. щомісячно на "до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Так, згідно з п.2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Водночас, відповідно до положень статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанова КМУ № 793 від 07.07.2022 була офіційно опублікована в офіційному виданні Урядовий кур`єр від 19.07.2022 року № 156, як наслідок така постанова набрала чинності саме з цієї дати, тобто з 19.07.2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлювався щодо встановленої цією нормою заборони зворотної дії законів у часі.

Зокрема, у рішенні від 13.05.1997 №1-зп Конституційний Суд України зауважив, що норма статті 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України вказав на те, що принцип закріплений у статті 58 Конституції України треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України принцип означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Варто наголосити, що постанова КМУ № 793 була офіційно опублікована 19.07.2022, тобто безпосередньо в день набрання нею чинності, а отже її зміст не був проголошений наперед (з 24.02.2022), а сама постанова КМУ № 793 не могла вважатись такою, що відповідає критерію передбачуваності на час виникнення у відповідача обов`язку виплачувати позивачу додаткову винагороду , яка в свою чергу є складовою грошового забезпечення та повинна виплачуватися за кожен місяць проходження служби.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 24.02.2022 року по 23.05.2022 року, із розрахунку 30 000 грн на місяць, з урахуванням фактично виплачених сум.

Посилання апелянта на лист Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №38144/16.3.2/32-22, яким роз`яснено періодичність виплати " щомісячно" або " пропорційно часу проходження служби" , колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №38144/16.3.2/32-22 виплата винагород здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби особи рядового чи начальницького складу, де він призначений на штатну посаду, на підставі наказів такого органу, установи, в межах асигнувань, передбачених у кошторисі органу, установи, при цьому рішення щодо виплати такої винагороди керівникам органів та установ приймається за погодженням Державного секретаря.

Крім того, у вищевказаному листі Міністерства юстиції України зазначено, що розмір додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу, які несуть службу в органах і установах, визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).

Проте, вказаний лист не є нормою права, має рекомендаційний характер та не може бути покладений в основу вирішення правовідносин між позивачем та відповідачем.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 по справі № 480/5039/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова