Справа № 160/13564/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу та стягнення моральної шкоди,-
02.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 31.12.2021 року №141-с начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Сліс Андрія Сергійовича;
- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що під час незаконного звільнення позивачу стало відомо про застосування до нього дисциплінарного стягнення та оголошено догану. Позивач зазначає, що спірний наказ він не отримував та не має доступу до електронної адреси, на яку було направлено вказаний наказ. Позивач звертає увагу, що підставою для відкриття дисциплінарної справи була доповідна записка начальника управління супроводження судових справ, з якої вбачалось, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/5789/20 отримано ОСОБА_2 , при цьому у системі управління документами дане судове рішення відсутнє, крім того до вказаного управління дане судове рішення не передавалося, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Дніпропетровській області не подало апеляційну скаргу на вказане судове рішення. Позивачем подавались пояснення до дисциплінарної комісії щодо відсутності в управлінні вказаного судового рішення, що фактично унеможливлює його провину в неоскарженні вказаного судового рішення. Крім цього позивач зауважує, що питання оскарження вказаного судового рішення виносилось на засідання комісії з питань доцільності подальшого оскаржень рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС, яка не вчинила будь-яких дій та не прийняла жодного рішення щодо оскарження вказаного судового рішення. Підсумовуючи позивач зауважив, що на підставі вищевикладеного можна дійти висновку про відсутність в діях позивача порушень, в свою чергу, вказані порушення були допущені керівництвом управління. Також позивач зазначає, що йому завдано моральних страждань, які позивач оцінює в розмірі 10 000,00 грн. У зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
12.09.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
28.09.2022 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач зазначив, що оскаржуваний наказ вручено позивачу засобом електронної пошти на його офіційну поштову скриньку, зазначену ним в матеріалах особової справи 31.12.2021 року. У зв`язку з чим відповідач просить залишити позов без розгляду. Крім цього відповідач зазначає, що оскаржуваний наказ є законним та не підлягає скасуванню, що підтверджується матеріалами дисциплінарної справи. У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
30.09.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позову без розгляду відмовлено.
03.11.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області штраф у розмірі 744,30 грн. за неподання витребуваних судом доказів без поважних причин.
14.11.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду належним чином завірені копії матеріалів дисциплінарної справи, на підставі якої прийнято наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №141-с від 31.12.2021 року.
22.11.2022 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Третього апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 року про стягнення штрафу.
23.11.2022 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із додатковими поясненнями по справі.
В обгрунтування вказаних пояснень відповідач зазначив, що дисциплінарною справою встановлено фактичне допущення позивачем дисциплінарного проступку, а саме: неналежного контролю за діями працівників відділу стосовно отримання рішення ДОАС від 30.09.2020 року по справі №160/5789/20 за період з 11.06.2021 року по 17.08.2021 року та здійснення всіх дій щодо його апеляційного оскарження. Крім цього відповідач зауважує про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.
07.02.2023 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 року без змін.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 23.02.2021 року переведено на посаду начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
01.11.2021 року начальником управління супроводження судових справ М. Обертовичем складено доповідну записку на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з якої вбачається, що рішення ДОАС від 30.09.2020 року у справі №160/5789/20 станом на 16.08.2021 року на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надійшло. 17.08.2021 року державний інспектор відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Ферофонтов Ю.В. звернувся 17.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для отримання копії вказаного судового рішення, проте вказане судове рішення було вже отримано представником ГУ ДПС у Дніпроптеровській області 13.10.2020 року Янкілевич Є.В., яка працює у відділі організації документування і роботи з документами організаційно-розпорядчого управління ГУ ДПС. 22.10.2021 року А. Слісом винесено питання щодо оскарження вказаного судового рішення на засідання комісії з питань доцільності подальшого оскаржень рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС. В зв`язку з пропуском строку на оскарження вказаного судового рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було подану апеляційну скаргу. У вказані доповідній записці запропоновано порушити дисциплінарне провадження, зокрема, відносно начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ А. Сліса.
03.11.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №93-с, яким, зокрема, порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ А. Сліса.
30.12.2021 року дисциплінарною комісією складено подання №953/04-36-05-23, яким рекомендовано застосувати до ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Вказане подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 допущено неналежний контроль за діями працівників відділу стосовно отримання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 року у справі №160/5789/20 за період з 11.06.2021 року по 17.08.2021 року та нездійснення всіх належних дій щодо його апеляційного оскарження, в порушення положень наказу ДПС України від 21.12.2020№ 742 «Про організацію роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах та ведення претензійної роботи».
31.12.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №141-с, яким застосовано дисциплінарне стягнення та оголошено догану начальнику відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Слісу А. за неналежне виконання посадових обвязків.
Не погодившись із прийнятим наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 61 Закону України «Про державну службу» службова дисципліна забезпечується шляхом:
1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку;
2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України;
3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців;
4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.
Згідно статті 62 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також:
1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця;
2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців;
3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.
Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.
Відповідно до ст.64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно ст.65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарними проступками є:
1) порушення Присяги державного службовця;
2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;
3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;
4) дії, що шкодять авторитету державної служби;
5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;
6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;
7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;
8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;
9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;
10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;
11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;
12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;
13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;
14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;
15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.
Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.
Відповідно до ч.1, 3 ст.66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Таким чином за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень до державного службовця може застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.
Щодо встановлення, виявленого дисциплінарного проступку позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.2.2.5 п.2.2 розділу 2 Положення про відділ супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області основними завданнями і функціями відділу є представництво інтересів у судах, а саме - представництво в установленому законодавством порядку інтересів ДПС, ГУ ДПС, його посадових осіб у судах та інших органах під час розгляду спорів про скасування податкових повідомлень-рішень про визначення сум податкових (грошових) зобов`язань, зменшення (збільшення) бюджетного відшкодування або відмову у бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення сум податку на додану вартість, винесених за результатами проведення камеральних перевірок, відшкодування податку на додану вартість, визнання протиправними та скасування рішень Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.
Згідно п.2.7, 2.8 Порядку організації роботи органів ДПС під час підготовки та супроводження справ у судах та ведення претензійної роботи, затвердженого наказом ДПС України №742 від 21.12.2020 року, у межах здійснення процедур представництва інтересів органів ДПС у судах керівники підрозділів, відповідальних за супроводження справ у судах органів ДПС, у межах компетенції зобов`язані забезпечити:
- всебічне дотримання закону, етики працівника органу ДПС, функціональних повноважень органів ДПС, визначених у Податковому кодексі України, Положенні про ДПС, Положенні про підрозділ, відповідальний за супроводження справ у судах, тощо;
- вжиття заходів, передбачених процесуальним законодавством, для належного захисту інтересів органу ДПС;
- своєчасне направлення до суду процесуальних документів та інших матеріалів, оформлених згідно з вимогами законодавства, які витребовуються судом та/або є необхідними для обґрунтування законності позиції відповідного органу ДПС;
- участь фахівців підрозділів супроводження справ у судах у судових засіданнях, крім випадків, передбачених цим Порядком;
- оскарження рішень судів, винесених не на користь органів ДПС, крім випадків, передбачених цим Порядком та процесуальним законодавством;
- вжиття заходів щодо своєчасного (у межах бюджетного року) повернення судового збору у випадках, передбачених статтею 7 Закону України «Про судовий збір»;
- здійснення постійного моніторингу результатів супроводження справ у судах за участі органів ДПС, узагальнення судової практики;
- здійснення інформаційного супроводження правової роботи в органах ДПС за допомогою підсистеми АІС «Суди» ITC «Податковий блок».
Керівники підрозділів, відповідальних за супроводження справ, здійснюють контроль за якістю, обґрунтованістю та своєчасністю складання та направлення апеляційних/касаційних скарг у разі визнання відповідно до Розділу III цього Порядку доцільним подальшого оскарження судового рішення, у тому числі забезпечують:
- погодження апеляційних скарг в актуальних та резонансних справах керівниками несамостійних структурних підрозділів, відповідальних за супроводження справ;
- погодження касаційних скарг в актуальних та резонансних справах керівником підрозділу, відповідального за супроводження справ.
З посадової інструкції державного службовця посади начальник відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ, затвердженої наказом начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.05.2021 року, вбачається, зокрема, що основним посадовим обов`язком начальника відділу є організація, спрямування, координація роботи відділу та методичне керівництво за підлеглими працівниками при супроводженні в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість. Визначення пріоритетів роботи відділу та шляхи виконання покладених на нього завдань. Надання обов`язкових до виконання доручень працівникам відділу з питань, що належать до функціональних повноважень діяльності відділу, контроль за їх виконанням.
Таким чином основним посадовим обов`язком позивача як начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ є, зокрема, організація та координація роботи відділу та методичне керівництво за підлеглими працівниками при супроводженні в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість.
Отже, в даному випадку у позивача був обов`язок неопосередкованого керівництва за підлеглими при супроводженні адміністративної справи №160/5789/20 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, в тому числі щодо отримання копії рішення суду, винесеного в рамках даної адміністративної справи, та складання та направлення апеляційних/касаційних скарг у разі визнання доцільним подальшого оскарження судового рішення.
Матеріалами службового розслідування встановлено факт не отримання працівниками відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ копії даного судового рішення в період з 11.06.2021 року по 17.08.2021 року.
В свою чергу, позивач не заперечує факт не отримання копії вказаного рішення суду, однак при службовому розслідування подавав пояснення, в яких викладав особисту точку зору щодо даного факту. З вказаних пояснень вбачається, що працівники відділу, які супроводжували дану адміністративну справу в ДОАС були звільнені та нагляд за вказаною адміністративною справою здійснював заступник начальника відділу. Також у вказаних поясненнях позивач наголошував на великому навантаженні на відділ.
Суд звертає увагу, що факт звільнення працівників, які до цього супроводжували дану адміністративну справу у суді, та подальша передача супроводження до заступника начальника не виключає обов`язку у начальника відділу керівництва за підлеглими працівниками при супроводженні в судах податкових спорів.
Таким чином вищевикладене фактично спростовує доводи позивача щодо відсутності в його діях, як начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ, дисциплінарного проступку
Крім цього, позивач звертає увагу, що у відділі супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ наявне значне навантаження судовими справи та вказує на звільнення значної кількості працівників відділу.
Суд зазначає, що матеріалами адміністративної справи та дисциплінарної справи не містять доказів наявності значного навантаження на відділ супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість управління супроводження судових справ, а також не містять доказів вжиття заходів щодо збільшення штату відділу у зв`язку зі збільшенням навантаження на вказаний відділ, а також доказів неукомплектованості вказаного відділу штатною чисельністю державних службовців.
Також суд звертає увагу, що дисциплінарний проступок позивача полягає у не здійснення всіх належних дій щодо апеляційного оскарження рішення ДОАС від 30.09.2020 року по справі №160/5789/20.
Як встановлено з матеріалів дисциплінарної справи, доцільність оскарження вказаного судового рішення виносилось на засідання комісії з питання доцільності оскарження рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС.
З протоколу засідання комісії з питання доцільності оскарження рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС від 22.10.2021 року вбачається, що позивач на вказаній комісії доповідав та зазначив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 року позов задоволено та з моменту отримання ГУ ДПС у Дніпропетровській області вказаного рішення пройшло майже рік.
З вказаного протоколу також вбачається, що вказане рішення виносилось на розгляд вказаної комісії 04.06.2021 року та 11.06.2021 року.
22.10.2021 року на засіданні комісії з питання доцільності оскарження рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС, встановлено, що рішення по справі отримано ГУ ДПС у Дніпропетровській області 06.10.2020 року. Крім того відповідно до єдиного державного реєстру судових рішень зазначене рішення було оприлюднено 02.10.2020 року. Також, Комісією встановлено, шо станом на 22.10.2021 рік ФОП ОСОБА_5 - є померлою особою.
Результатом засідання вказаної комісії було вирішено встановити коло винних осіб та відкрити дисциплінарне провадження у відношенні начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість Сліса Андрія та заступника начальника відділу супроводження в судах податкових спорів за перевірками з питань адміністрування податку на додану вартість Прохорова Сергія.
Таким чином комісія з питання доцільності оскарження рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС, дійшла висновку про відсутність можливості оскарження вказаного судового рішення через пропущення строку оскарження рішення суду.
Отже посилання позивача в позовній заяві та поясненнях, що комісією прийнято рішення про не оскарження вказаного рішення суду, не може вважатися підставою відсутності факту дисциплінарного проступку позивача, який виразився у неналежному контролі за діями працівників відділу щодо не вчинення дій для оскарження вказаного рішення суду, оскільки комісією з питання доцільності оскарження рішень судів, прийнятих не на користь органів ДПС, фактично встановлено відсутність можливості оскарження рішення суду через значний пропуск строку на оскарження.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність оскаржуваного наказу не можуть слугувати підставою для скасування даного наказу.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.12.2021 року №141-с, прийнятий на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, тобто відповідають критеріям, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне.
Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Статтею 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 3 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (далі - постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктами 4,5 постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з пунктом 9 постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як стверджує позивач, спірним наказом йому завдано моральної шкоди, яку розцінює позивач у розмірі 10 000,00 грн.
З огляду на відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу та стягнення моральної шкоди.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу та стягнення моральної шкоди відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський