Справа № 203/1570/23
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1570/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю представників позивача - Мельника Д.П., Лавренкова О.В.

відповідача - ОСОБА_1.

представника відповідача - Чорнобук О.А.

перекладача - Болотникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Центрального відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач, як громадянин російської федерації, прибув на територію України в 2005 році у приватних справах. Останнього разу здійснив в`їзд на територію України 14.07.2018 року та після цього територію України не покидав. 23.03.2023 року працівниками ВП №% ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідача було затримано та доставлено до Центрального відділу у м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, працівниками якого під час перевірки було встановлено факт порушення відповідачем міграційного законодавства. В зв`язку з цим, постановою від 23.03.2023 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП у вигляді штрафу в умі 5100 грн. Прибувши на територію України в 2018 році без віз, відповідач у відповідності до ч.16 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» мав право знаходитись на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів. 23.03.2023 року за порушення правил перебування на території України та з метою виконання положень ст.26 зазначеного вище Закону Центральним відділом у м.Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно відповідача було прийнято рішення №7 про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано його покинути територію України у термін до 24.03.2023 року.

Також позивачем зазначено у позові, що стосовно відповідача ще 05.04.2022 року ДСР НП України згідно наказу НПУ №209 було винесено постанову про заборону в`їзду; згідно інформації УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України відповідачем створено розгалужену систему нелегальних гральних закладів; відповідач не документований дозволом на імміграцію, посвідками на постійне/тимчасове проживання, паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, зафіксовано фальсифікацію паспорту громадянина України на ім`я відповідача, оскільки останній рахується за заявою про видачу паспорту іншої особи. Заступником начальника ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно відповідача було винесено рішення про заборону в`їзду на територію України від 07.02.2023 року, терміном до 07.02.2026 року. Заявою громадянки ОСОБА_2 від 06.03.2023 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області було повідомлено про намір легалізації перебування відповідача на території України шляхом укладення фіктивного шлюбу.

З урахуванням вищенаведеного, посилаючись на порушення відповідачем вимог міграційного законодавства, ухилення від виконання рішення про примусове повернення, позивач у поданому позові просив суд примусово видворити відповідача за межі території України, а також затримати та помістити останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення. Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до негайного розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та його представник проти позову заперечували, посилаючись на законність перебування на території України, наявність у відповідача громадянства України, створення останнім сім`ї та відсутності передбачених законом підстав для його видворення.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно п.п.1,2 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014 року (далі - Положення), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Підпунктами 3,4,8,9,14,19 п.4 Положення передбачено, що ДМС відповідно до покладених на неї завдань: здійснює у межах компетенції провадження з питань прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України та подає відповідні документи на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства, а також забезпечує виконання рішень Президента України з питань громадянства; приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування; здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках; приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України; приймає рішення про визнання іноземців та осіб без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про втрату, позбавлення статусу біженця або додаткового захисту і про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; здійснює оформлення і видачу посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист в Україні, а також інших документів, передбачених законодавством для даних категорій осіб.

Згідно термінів, наведених в п.14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частинами 1,3 ст.9 вказаного вище Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 року затверджено «Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» (далі - Порядок).

Підпунктом 2 п.2 вказаного Порядку встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Статтею 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також пунктами 5,8 Порядку передбачено можливість продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України територіальними органами або підрозділами ДМС на підставі відповідної заяви.

Згідно ч.1,2 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За змістом ч.1 ст.288 КАС України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи і підрозділи, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України подають до місцевого суду позовні заяви про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач останнього разу в`їхав на територію України 14.07.2018 року та з цього часу останню не залишав, не був документований дозволом на імміграцію, посвідками на постійне/тимчасове проживання, паспортом громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, зафіксовано фальсифікацію паспорту громадянина України на ім`я відповідача, оскільки останній рахується за заявою про видачу паспорту іншої особи, що свідчить .

Перебуваючи на території України протягом значного часу, позивач не скористався можливістю легалізувати своє перебування, будь-яких належних заходів для цього не вживав, порушивши тим самим вимоги міграційного законодавства щодо термінів тимчасового перебування на території України.

За вказаних обставин, відсутності відомостей та не надання стороною відповідача доказів, щодо наявності у останнього близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування на території України, порушення вимог міграційного законодавства щодо термінів перебування на території України, відповідно до вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», дають обгрунтовані підстави вважати, що відповідача ухилятиметься від виконання рішення щодо його примусового повернення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для видворення відповідача за межі території України у зв`язку з чим позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення вимогу про затримання та поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для подальшого видворення відповідача за межі території України.

Керуючись п.п.1,2,4 п.п.1,2 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014 року; п.п.2,5,8 «Поряду продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 року; ст.ст.1,9,17,26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,194,205,229,250,268,271,288,289 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Центрального відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування - задовольнити повністю.

Примусово видворити громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк, достатній для виконання судового рішення, але не більше шести місяців з моменту затримання, тобто до 12 г. 21 хв. 23 вересня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено та проголошено 23 березня 2023 року.

Суддя С.Ю.Казак