Справа № 380/927/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/927/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Г.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (далі - відповідач), у якому, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 17 сесії VІІІ демократичного скликання Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 15.12.2022 №176-17/2022;

- зобов`язати Давидівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути питання про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 , щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1905 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19.01.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 13.02.2023 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок з господарськими спорудами знаходиться на земельній ділянці, площа якої відповідає плану забудови відповідно до рішення виконкому Старосільської сільради від 05.04.1962 №7. За заявою ОСОБА_1 ПП «Кайлас-К» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із метою затвердження даної технічної документації, позивачка звернулася до відповідача із відповідною заявою, однак рішенням Давидівської сільської ради від 15.12.2022 №176- 17/2022 їй відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1905 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у зв`язку з невідповідністю розробленої технічної документації до вимог містобудівної документації (захоплення частини дороги).

Стверджує, що згідно матеріалів землевпорядного проектування та кадастрового плану, які виготовлені ПП «Кайлас-К» інвентарний № 18/22/548 встановлено, що площа належної їй земельної ділянки 0,1905га., що підтверджується викопіюванням з кадастрової карти (плану) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, викопіюванням з індексно-кадастрової карти Старосільської ради Пустомитівського району Львівської області, викопіюванням з проекту формування території та встановлення меж Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, планом земельної ділянки (складеним за результатами кадастрової зйомки). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виготовлена сертифікованим спеціалістом уповноваженим ПП «Кайлас-К», яке спеціалізується у сфері інжинірингу, геології та геодезії, тому підстав для сумніву, щодо її правильності немає.

Вважаючи відмову протиправною, а рішення Давидівської сільської ради необґрунтованим, позивачка звернулась до суду та просила суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав до суду відзив, у якому заперечив щодо задоволення позову, мотивуючи наступним: «… дана земельна ділянка має суміжних землекористувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та землі комунальної власності. В акті погодження зовнішніх меж земельної ділянки відсутні підписи суміжних землекористувачів, зокрема ОСОБА_3 та представників сільської ради. Також, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 щодо погодження меж земельної ділянки без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_3 , яка відмовляє в погодженні меж. Комісією Давидівської сільської ради проведено обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 та виявлено, що межі земельної ділянки зазначені в технічній документації розробленої ПП «Кайлас-К» не відповідають фактичному використанні та обмежують заїзд ОСОБА_3 на її земельну ділянку про що 18.02.2022 складено відповідний акт, який рішенням Давидівської сільської ради №133-13/2022 від 15.06.2022 «Про затвердження актів комісії Давидівської сільської ради» затверджено. У позовній заяві Позивачка не надала повної інформації щодо розгляду своєї заяви, а саме в частині спору з сусіднім землекористувачем. Давидівська сільська рада в межах своїх повноважень, здійснювала виїзди на місце заяви Позивачки, щодо меж землекористування з ОСОБА_3 . Одночасно гр. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до розробника технічної документації приведення розмірів, площі та конфігурації земельної ділянки зазначеної в технічній документації у відповідність до фактичного користування. Основною метою виготовлення технічної документації по встановленню меж є визначення на місцевості меж (іншими словами кордонів) земельної ділянки. З плану земельної ділянки (складеного за результатами кадастрової зйомки), який і надала Позивач чітко видно, що Позивачкою свідомо знаючи і володіючи необхідною інформацією не враховано рекомендацій Давидівської сільської ради, щодо невідповідності технічної документації існуючим межам. За результатами розгляду заяви Позивачки від 15.03.2020 року Давидівською сільською радою було підготовлено лист № 95 1 від 29 березня 2021 року, в якому вказано, що у присутності Позивачки, під час чергового виїзду рекомендовано внести в технічну документацію існуючу межу двох суміжних ділянок, вона має відповідати реальним межам на місцевості, адже саме така межа існує на час вирішення спору у вигляді огорожі. Дана документація не відповідає розмірам по суті на що було вказано Позивачці неодноразово…».

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. 05.11.2021 та зареєстрованим в реєстрі за № 5206.

Право власності позивачки на вказаний об`єкт житлової нерухомості зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 060 від 05.11.2021.

За заявою ОСОБА_1 ПП «Кайлас-К» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Для затвердження даної технічної документації, позивачка звернулася до відповідача із відповідною заявою.

17 сесія VІІ демократичного скликання Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області рішенням від 15.12.2022 №176-17/2022 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » вирішила:

«… Відмовити ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1905 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з невідповідністю розробленої технічної документації до вимог містобудівної документації (захоплення частини дороги)…».

Не погодившись із цим рішенням, позивачка звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні приписи законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Приписами п.п."а", "б" ч.1 ст.12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1, 2 ст.118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Відповідно до ч.11 ст.120 ЗК України якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: … г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із спірного рішення Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 15.12.2022 №176-17/2022 слідує, що причиною відмови позивачці у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність розробленої технічної документації до вимог містобудівної документації (захоплення частини дороги).

Матеріали справи містять копію проекту землеустрою із усіма графічними матеріалами.

Суд дослідив наступні документи:

- викопіювання із кадастрової карти (плану) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- викопіювання з індексно-кадастрової карти Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області;

- викопіювання з проекту формування території та встановлення меж Старосільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області;

- план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки;

- кадастровий план земельної ділянки.

Вказані документи не містять інформації про накладання земельної ділянки, яку позивачка просить надати їй у власність, на землі сільської ради - дороги, як зазначено у спірному рішенні.

Враховуючи наведене, суд ухвалою зобов`язав Давидівську сільську раду Львівського району Львівської області надати до суду разом із відзивом на позовну заяву належним чином завірені копії документів, які стали підставою для прийняття спірного рішення (підтвердження захоплення частини дороги).

На виконання даної ухвали відповідач надіслав суду клопотання наступного змісту: «… повідомляємо, що з метою точного встановлення місця самовільно захоплення земельної ділянки ОСОБА_1 необхідно провести топографо-геодезичну зйомку. Дана зйомка необхідна для повного, всебічного й достовірного розгляду справи. Топографо-геодезична зйомка допоможе вирішити питання, зокрема:

- чи відповідає на місцевості межа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1905 га.

- чи має місце порушення землекористування, зокрема, накладення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1905 га. на землі загального користування Давидівської сільської ради відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів.

Витрати по проведенню топографо-геодезичної зйомки покласти на позивача…».

І даного клопотання слідує, що відповідач не має відповідних документів та будь-яких доказів на підтвердження свого висновку про те, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1905 га, подана позивачкою на затвердження відповідачу, не відповідає містобудівний документації та захоплює частину дороги із земель комунальної власності.

Суд відмічає, що приймаючи спірне рішення про відмову ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою із формулюванням «невідповідність розробленої технічної документації до вимог містобудівної документації (захоплення частини дороги)», сесія Давидівської сільської ради мала бути впевнена у наявності вказаного порушення, підтвердженого відповідними графічними матеріалами.

Проте на сьогодні маємо ситуацію, що відповідач як суб`єкт владних повноважень спочатку приймає рішення та робить висновок про невідповідність розробленої технічної документації вимогам містобудівної документації, а коли заявник не погоджується із цим рішенням, Давидівська сільська рада звертається до суду про проведення за рахунок позивача топографо-геодезичної зйомки, щоб підтвердити правомірність свого рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що спірне рішення є необґрунтованим та таким, що прийняте відповідачем без наявності підтвердження невідповідності розробленої технічної документації до вимог містобудівної документації (захоплення частини дороги).

Щодо посилання відповідача у відзиві на відсутність погодження землевпорядної документації суміжними землекористувачами та наявність спору щодо обмеження заїзду ОСОБА_3 на її земельну ділянку, суд зазначає, що дані обставини не зазначені як підстава для відмови у затвердженні землевпорядної документації, відтак не впливають на оцінку судом спірного рішення.

Крім цього суд відмічає, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною.

До подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14 (провадження № 14-552цс18) та у справі № 350/67/15 (провадження № 14-652цс18), в яких вказувала про те, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не випливає, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж, необхідно вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки, правового значення вони не мають.

Аналогічний висновок містить постанова ВС від 04.10.2021 у справі № 346/5268/19.

Відтак рішення про відмову у затвердженні землевпорядної документації має бути обґрунтоване та містити посилання на докази, що підтверджують наявність реальних підстав для такої відмови.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів на обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою із прийняттям вмотивованого та обґрунтованого рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 17 сесії VІІІ демократичного скликання Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 15.12.2022 №176-17/2022 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Давидівську сільську раду Львівського району Львівської області (, адреса: 81151, Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, 1А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1905 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , із прийняттям вмотивованого та обґрунтованого рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути із Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (, адреса: 81151, Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул. Незалежності, 1А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.