Справа № 462/3280/22
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №277177 від 27.06.2022р. та серії БАВ №277178 від 02.07.2022р., -

встановив:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №277177 від 27.06.2022р. та серії БАВ №277178 від 02.07.2022р. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою серії БАВ №277177 від 27.06.2022р. на нього, позивача, накладено стягнення на підставі ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. за те, що він, позивач, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Зазначає, що 26.06.2022р., перебуваючи вдома, відчув погіршення стану свого здоров"я, у зв"язку з чим в стані крайньої необхідності був вимушений сісти за кермо та направитися в лікарню. Відтак, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, в прохальній частині позову просить скасувати постанову серії БАВ №277178 від 02.07.2022р. про накладення на нього, позивача, стягнення на підставі ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., за зупинку в забороненому місці.

Вважає вказані постанови незаконними та такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак такими, що підлягаєть скасуванню.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного його тексту.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 27 червня 2022 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мельничуком М.В. винесено постанову серії БАВ №277177 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно постанови, 27.06.2022р. об 19 год. 15 хв. у місті Львові по вулиці Хімічній 49А ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Espace р.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування 16 листопада 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова.

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 400 (дваджцять тисяч чотириста) гривень.

Крім того, 02 липня 2022 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мельничуком М.В. винесено постанову серії БАВ №277178 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно постанови, 27.06.2022р. об 19 год. 15 хв. у місті Львові по вулиці Хімічній 49А ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Espace р.н. НОМЕР_1 , та здійснив зупинку у місці де транспортний засіб унеможливив рух інших транспортних засобів, чи створив суттєву перешкоду для руху інших транспортних засобів.

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, судом з власної ініціативи здійснено пошук судового рішення в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно позивача в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень".

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2021 року у справі №466/5271/21 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.4 «а» Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності до п.2.1 «а» Правил дорожнього рухуводій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і на вимогу працівника міліції пред`явити для перевірки такий документ.

Ч.3 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

Ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому, вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Відтак, станом на 27.06.2022 року позивач був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2021 року.

Пояснення про те, що позивач в стані крайньої необхідності був вимушений сісти за кермо та направитися в лікарню, оскільки, перебуваючи вдома, відчув погіршення стану свого здоров"я, суд не бере до уваги. В матеріалах адміністративної справи відсутні будь - які докази, які свідчать про те, що в позивача не було будь - якої іншої об"єктивної можливості, які не залежали від його волі і дійсно свідчать про стан крайньої необхідності, направитися в медичний заклад, ніж сісти самому за кермо автомобіля. Суд не бере до уваги як доказ в підтвердження обгрунтування позовних вимог, витяг з історії хвороби стаціонарного хворого №3330, виданий завідувачем інфарктного відділення КНП ЛОР "ЛОКЛДКЦ" Дециком О.Б., оскільки з нього вбачається, що ОСОБА_1 поступив в медичний заклад 27.06.2022р., погіршився стан о 21 год. 00 хв. При цьому, суд зауважує, що згідно постанов, час вчинення адміністративних правопорушень - 19 год. 15 хв.

Такі твердження позивача суд розцінює як спосіб ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ч.6 ст.78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б містили підстави для задоволення адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 78, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №277177 від 27.06.2022р. та серії БАВ №277178 від 02.07.2022р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя В. Кузь