Справа № 200/235/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Справа№200/235/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33004, Рівненська область, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі Відповідач) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії № 86 від 24.01.2022 року, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.11.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу:

- відповідно до пп. «а» п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:

- період проходження військової служби за контрактом з 19.12.2019 року - до стажу роботи на посаді заступника механіка підземної дільниці;

- час проходження служби з 04.02.2020 року по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 року протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

- час проходження служби з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 року протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

- час проходження служби з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 по 16.08.2021 року протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

- призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п."а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 17.11.2022 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 17.11.2022 року Позивач звернувся через веб-портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви були додані скан-копії необхідних документів, копії яких додані до цього позову. 25.11.2022 року на сторінці Позивача на веб-порталі ПФУ з`явилася інформація про відмову йому у призначенні пенсії. 22.12.2022 року Позивач звернувся через веб-портал ПФУ із скаргою, у якій вимагав надіслати йому на електронну пошту копію рішення про відмову у призначенні пенсії за його заявою від 17.11.2022 року про призначення пенсії. Ця скарга була зареєстрована за № ВЕБ-05001-Ф-С-22-107890. 09.01.2023 року Позивач отримав рішення про відмову у призначенні пенсії № 86 від 24.01.2022 року, та супровідний лист від 06.01.2023 року. У рішенні про відмову у призначенні пенсії було вказано, що Позивач нібито звернувся за пенсією 13.01.2022 року, хоча Позивач зазначає, що він звернувся 17.11.2022 року. Також у рішенні вказано, що необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років, а пенсійний вік визначений 60 років. Крім того вказано, що до заяви про призначення пенсії долучено скановану копію трудової книжки та що відповідно до Порядку № 22-1 до заяви, поданій в електронній формі через веб-портал, додаються скановані копії оригіналів документів, а документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У зв`язку з чим Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутні необхідні документи для призначення пенсії. Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 24.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

На електронну адресу суду Відповідачем направлено відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що 17.11.2022 року Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із поданою в електронній формі через вебпортал, заявою про призначення пенсії за віком на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п.1 ст.8 Закону № 1058, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Згідно зі статтею 26 цього Закону право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 рік. Станом на дату звернення до органів ПФУ вік Позивача становить 37 років. Страховий стаж Позивача на дату звернення становить 16 років 7 місяців. Відповідно до пункту 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на веб-порталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (2.23. цього Порядку). Враховуючи вищевикладене, Відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки Позивач не досягнув віку 60 років та не має необхідного страхового стажу 29 років.

Частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, іцо вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Згідно пункту 1 частини 2 вказаної статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого ПКМУ №637 від 12.08.1993 р. зі змінами від 09.12.2015 № 1028, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Але згідно пункту 20 цього Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ або їх правонаступників. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (зі змінами в редакції Постанови КМ №1058 від 27.09.2022), у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідачем зазначено, що для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 та частини 3 статті 114 Закону №1058 довідки про пільговий характер роботи позивачем не долучено.

Також зазначає, що, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для чоловіків після досягнення 50 років. Аналогічну умову досягнення пенсійного віку для чоловіків визначено статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно паспорта вік позивача станом на дату звернення до органів ПФУ становить 37 років. Таким чином, не виконується одна із основних умов, визначених законом - позивач не досягнув віку 50 років для набуття права на зниження пенсійного віку за Списком №1 на 10 років для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 19.12.2019 року позивач проходить військову службу за контрактом. На час укладення контракту Позивач працював на посаді заступника механіка підземної дільниці, що підтверджується записом у трудовій книжці. Відповідно до підпункту "а" пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони.

Проте, Відповідач зазначає, що заява про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ним не розглядалась та рішення про відмову в призначенні такої пенсії не приймалось.

Відповідачем до суду було надано клопотання, в якому Відповідач зазначив, що при винесенні рішення про відмову в призначенні від 12.01.2022 року №86 пенсії було допущено механічні помилки, а саме, неправильно зазначено дату прийняття рішення, дату народження позивача та дату його звернення до органів ПФУ. Правильна дата винесення рішення «24.11.2022», дата народження Позивача «05.05.1985», дата звернення до органів ПФУ «17.11.2022». Відповідачем було надано виправлене рішення про відмову в призначенні пенсії від 24.11.2022 року №86.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 14.07.2020 року.

Відповідно до копії тудової книжки НОМЕР_4 , Позивач:

з 12.07.2004 по 10.08.2004 року працював учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті на період проходження приктики;

з 08.07.2005 по 25.08.2005 року працював учнем електрослюсара підземного на період проходження практики;

з 01.02.2006 по 15.02.2006 року працював учнем електрослюсара підземного на період проходження практики;

з 14.07.2006 по 07.01.2008 року працював на посадах механік підземний, електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

з 15.01.2008 по 16.01.2009 року працював на посадах заступник механіка, механік дільниці з повним робочим днем в шахті;

з 21.01.2009 по 31.07.2016 року працював на посадах механік підземний, заступник механіка підземного з повним робочим днем в шахті;

з 01.08.2016 по 19.10.2017 року працював на посадах механік підземний, заступник механіка підземного, електрослюсар підземний 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

з 19.10.2017 року по теперішній час працює на посаді заступник механіка підземної дільниці.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 від 05.08.2010 року Позивач в період з 23.12.2019 року по 30.01.2020 року пройшов навчання за програмою базової загальновійськової підготовки (наказ командира в/ч НОМЕР_6 №70 від 30.01.2020р.). З 19.12.2019 року по 03.02.2020 рік проходив військову службу у в/ч НОМЕР_6 . 01.02.2020 року склав присягу.

Між позивачем та міністерством оборони України в особі командира 300 навчального танкового полку НОМЕР_7 навчального центру Сухопутних військ 29.12.2019 року було підписано контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на 3 (три) роки.

Відповідно до довідки від 27.12.2019 року №703/4 Позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_6 .

Відповідно до довідки від 03.03.2021 року №138 Позивач перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.02.2020 року по теперішній час.

Відповідно до довідки № 772 від 25.09.2020 року, Позивач з 04.02.2020 року по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 року по теперішній час, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Те ж саме вказано і у довідці № 828 від 22.10.2020 року.

Відповідно до довідки № 12 від 26.07.2021 року, Позивач в період з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 по теперішній час, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Те ж саме вказано і у довідці № 139 від 03.03.2021 року.

Відповідно до довідки № 50 від 07.09.2021 року, я в період з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 по 16.08.2021 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до довідки № 103 від 08.11.2022 року, Позивач в період з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 по 16.08.2021 року, з 01.09.2021 року по 13.11.2021 року, з 28.11.2021 року по 22.07.2022 року, з 02.08.2022 року по 06.10.2022 року, з 07.10.2022 року по теперішній час, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Позивач 17.11.2022 року звернувся через веб-портал до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідачем було винесено рішення про відмову у призначнні пенсії від 24.01.2022 року № 86 в якому було зазначено, що необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років, а пенсійний вік становить 60 років. Вік заявника 37 років 06 місяців 12 днів. Для визначення права на призначенні пенсії на пільгових умовах необхідно долучити довідки про пільговий характер роботи. До заяви про призначення пенсії долучено скановану копію трудової книжки. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 до заяви, поданої в електронній формі через веб-портал, додаються скановані копії оригіналів документів, а документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутні необхідні документи для призначення пенсії.

Вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Закономі за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цьогоЗаконуза даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно достатті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Аналогічна норма міститься у ст.14 Закону № 1788, а саме: працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Щодо зарахування до страхового та до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоду проходження позивачем військової служби за контрактом в Збройних Силах України, в тому числі в кратному обчисленні один місяць служби за три, суд зазначає наступне.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно достатті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції Українита законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, час проходження військової служби в особливий період зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно доЗаконів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві`та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.

Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Суд зауважує, що, в заяві від 17.11.2022 року Позивач не конкретизував, на який саме вид пенсії він має намір перейти.

Водночас зі змісту позовної заяви слідує, що Позивач доводить наявність в нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 та зарахування до пільгового стажу періодів проходження військової служби за контрактом одим місяць за три.

Проте на час виникнення спірних правовідносин пенсійний орган не розглядав питання про наявність підстав для призначення пенсії Позивачу за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 та не робив жодних висновків з цього приводу.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч.2 ст.124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом наведених норм судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси особи.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 19 квітня 2018 року у справі №800/442/17, від 31 травня 2018 року у справі №587/300/16-а, від 03.12.2021 у справі №820/7180/16.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 24.01.2022 року № 86 Відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що Позивачем було порушено Порядк подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, а саме до заяви про призначення пенсії долучено скановану копію трудової книжки.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1, в редакції, чинній на час первинного звернення позивача, визначено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії за віком, а саме:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637;

- документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Згідно з п.2.22 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Пункт 2.23 Порядку № 22-1 встановлює, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

При цьому, до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію (пункт 2.23 Порядку № 22-1).

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів справи, підставою для не врахування до страхового стажу Позивача періодів його трудової діяльності слугувало те, що до заяви про призначення пенсії, поданої в електронній формі через веб-портал, Позивачем не було долучено сканованих копій оригіналів трудової книжки, а додано лише їх чорно-білі копії.

Відповідні копії (не засвідчені у встановленому законом порядку) також були первинно долучені Позивачем і до позовної заяви.

При цьому, в позовній заяві Позивач жодним чином не спростовує наведені вище обставини, а лише зазначає про те, що не зарахування до пільгового стажу Позивача періодів його трудової діяльності через надання чорно-білих копій трудової книжки не ґрунтується на вимогах законодавства.

Разом із тим, суд відповідні твердження Позивача оцінює критично, адже положеннями пункту 2.23 Порядку № 22-1 чітко визначено, що до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів.

Крім того, Позивач не зазначає в чому саме полягала неможливість долучення до заяви від 17.11.2022 саме сканованих копій оригіналів трудової книжки (в кольоровому вигляді).

До того ж, подання заяви від 17.11.2022 саме в електронній формі через веб-портал не вимагала друку відповідних кольорових копій (з чим ймовірно могли виникнути проблеми).

При цьому, судом враховано положення п. 1.1 Порядку № 22-1, якими, окрім іншого, визначено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Втім, аналіз положень п. 1.1 та п. 2.23 Порядку №22-1 свідчить про те, що можливість надання сканованих копій документів, які відповідають оригіналам документів, є тотожним до вимог щодо надання особою саме сканованих копій оригіналів документів у випадку подання заяви про призначення пенсії в електронній формі через вебпортал.

При цьому, як уже було зазначено судом вище, Позивач в позовній заяві не спростовує обставин того, що до заяви про призначення пенсії, поданої в електронній формі через веб-портал Позивачем були долучені чорно-білі копії трудової книжки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Позивачем не було дотримано вимог порядку звернення із заявою про призначення пенсії, у зв`язку з поданням ним документів саме в копіях (чорно-білих).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 року у справі №805/465/18-а, від 21.12.2021 року у справі №540/1588/19, від 26.01.2023 року у справі №620/3172/19, від 12.12.202 року у справі №520/5668/19.

Поряд із цим, враховуючи те, що позивачем не було дотримано порядку звернення за пенсією, зокрема, не було в повній мірі виконано вимоги Порядку №22-1, суд приходить до висновку, що Відповідачем обґрунтовано відмовлено у призначенні Позивачу пенсії за віком.

При цьому, суд наголошує, що Позивач не позбавлений можливості належним чином звернутися до Відповідача з наданням повного пакету документів для вирішення питання про призначення пенсії.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33004, Рівненська область, м. Рівне, вул. Короленка, 7, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.В. Череповський