Справа № 607/5448/23
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27.03.2023 Справа №607/5448/23

Провадження №2-а/607/163/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Братівник Ігор Васильович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Братівник І.В. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову серії ЕАО №5353718 від 08.04.2022 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі N 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі N 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі N 580/1020/19.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна із сторін повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відтак хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, поряд з тим обов`язок доказування поважності причин пропущення процесуального строку покладається саме на сторону позивача.

Так, у позовній заяві позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування вказаного клопотання позивач вказав, що 08.04.2022 поліцейський капрал батальйону №1 роти №3 УПП в Тернопільській області виніс постанову серії ЕАО №5353718 по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. копію вказаної постанови йому не надавалась та така відсутня в нього. Про наявність вказаного штрафу йому стало відомо через додаток «Дія». З метою ознайомлення із підставою стягнення штрафу було надіслано адвокатський запит в органи ДВС. Однак, відповідь на адвокатський запит отримано не було та копія оскаржуваної постанови отримана 20.03.2023 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. На підставі викладеного, позивач просить визнати причини пропуску поважними та поновити строк на звернення з позовом до адміністративного суду.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови серії ЕАО №5353718 від 08.04.2022, приходжу до наступного висновку:

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення пропущеного строку позивач зазначає, що про наявність вказаної постанови йому стало відомо через додаток «Дія». З метою ознайомлення із підставою стягнення штрафу було надіслано адвокатський запит в органи ДВС. Однак, відповідь на адвокатський запит отримано не було та копія оскаржуваної постанови отримана 20.03.2023 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

На підтвердження вказаних обставин до позову долучено копію адвокатського запиту адвоката Братівника І.В., направлену на адресу Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з проханням надання копій постанови про відкриття виконавчого провадження №69235925 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 та копії документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження. При цьому, із вказаного адвокатського запиту вбачається, що останній надісланий 20.12.2022, зареєстрований органом ДВС 21.12.2022 та на його копії наявний рукописний запис адвоката Братівник І.В. про те, що він ознайомився із вказаними матеріалами виконавчого провадження 20.03.2023. Разом з тим до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження того, що на адвокатський запит від 20.12.2022 відповідь надана не була.

Окрім того суд зауважує, що з моменту звернення із вказаним адвокатським запитом до органу ДВС (21.12.2022) позивача та його представник не вчиняли протягом практично трьох місяців до 20.03.2023 будь-яких дій щодо самостійного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. При цьому, будь-яких відомостей щодо неможливості самостійно здійснити ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачем та його представником не надано.

Більше того, позивач або ж його представник мали змогу звернутися до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції або іншого органу Національної поліції із заявою про видачу копії постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки зі змісту позову вбачається, що позивач дізнався про наявність у нього штрафу за порушення ПДР через додаток «Дія», у якому є відповідна графа штрафи ПДР.

Відтак, суд вважає, що надана копія адвокатського запиту не є належним доказом поважності причин пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду.

Водночас, позивач та його представник вправі подати належні докази, які будуть підтверджувати повність причин пропуску звернення до адміністративного суду.

У рішенні від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Великої Британії" Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Аналізуючи вищенаведене, поважність причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про оскарження постанови серії ЕАО №5353718 від 08.04.2022 не доведена належними та допустимим доказами, а тому приходжу до висновку, що підстави зазначені позивачем є неповажними, а відтак строк звернення до суду з даним позовом за вказаних позивачем підстав поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали звернутись до суду, вказавши інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, із наданням належних та допустимих та достатніх доказів на підтвердження таких підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 286 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Братівник Ігор Васильович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 27.03.2023.

СуддяН. Р. Кунець