Справа № 400/422/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 р. № 400/422/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Національної поліції в Херсонській області, вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі відповідач), в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування позивачу до стажу роботи в поліції наявну на момент переходу на службу в ГУНП в Херсонській області вислугу років з 31.08.2006 по 30.04.2021 у Державній кримінально-виконавчій службі у загальній кількості 19 років 6 місяців 20 днів; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу в поліції наявну на момент переходу на службу в ГУНП в Херсонській області вислугу років з 31.08.2006 по 30.04.2021 у Державній кримінально-виконавчій службі у загальній кількості 19 років 6 місяців 20 днів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 31.08.2006 по 30.04.2021 проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, натепер проходить службу в поліції. Відповідач відмовив позивачу в зарахуванні до стажу позивача в поліції її вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі за період з 31.08.2006 по 30.04.2021.

Ухвалою від 25.01.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 27.01.2023 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 02.02.2023 суд продовжив розгляд справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на статтю 78 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII). Відповідач зазначає, що абзац 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі Постанова № 393) визначає перелік періодів служби, які зараховуються до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, на пільгових умовах. Тому пункт 3 Постанови № 393 не може бути застосований для обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону № 580-VIII.

Позивач подала відповідь на відзив, в якій посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20 та від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 25.08.2021 і дотепер проходить службу в органах Національної поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Скадовського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, що підтверджується архівною довідкою від 02.11.2022 № 3978/04/2-2022 (а. с. 6), витягом з наказу відповідача від 25.08.2021 № 247 о/с (а. с. 7) та визнається сторонами.

З 31.08.2006 по 30.04.2021 позивач проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, що підтверджується архівною довідкою від 02.11.2022 № 3978/04/2-2022 (а. с. 6). У календарному обчисленні стаж служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби становить 14 років 08 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні 19 років 6 місяців 20 днів (а. с. 6, зворот).

25.11.2022 позивач звернулася до начальника ГУНП в Херсонській області з рапортом (а. с. 8), в якому просила зарахувати до стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та визначення тривалості чергової відпустки стаж служби в підрозділах ДПтС України і з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Листом від 05.12.2022 № 4457/04/2-2022 (а. с. 9) відповідач у відповідь на рапорт позивача повідомив про неможливість задоволення рапорту, оскільки стаття 78 Закону № 580-VIII не передбачає зарахування до стажу служби в поліції стажу служби в підрозділах ДПтС України і з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписи статті 78 Закону № 580-VIII передбачають, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частина друга статті 78 Закону № 580-VIII визначає, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Спірні правовідносини між сторонами склались у зв`язку з незарахуванням стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23.06.2005 № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Крім того, частина перша статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» закріплює, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

У постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20 Верховний Суд зазначив, що на працівників кримінально-виконавчої служби (крім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу») під час проходження ними служби, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Верховний Суд вказав, що всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 в справі № 826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби, необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались, та визначення чинним на момент проходження служби законодавством статусу такої служби.

У постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20 Верховний Суд визнав неправильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України відсутня у переліку, визначеному статтею 78 Закону № 580-VIII, а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

У цій самій постанові Верховний Суд підтримав висновок суду першої інстанції, який врахував тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які ним виконувались на момент проходження служби, статус позивача, та вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що стаж служби позивача в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зазначене вище, стаж служби позивача в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 31.08.2006 по 30.04.2021 (14 років 08 місяців 00 днів) підлягає до зарахування до стажу позивача служби в поліції.

Отже, в цій частині позовні вимоги належить задовольнити.

Одночасно суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача зарахувати період служби позивача з 31.08.2006 по 30.04.2021 до стажу поліції в пільговому обчисленні, виходячи з такого.

Як зазначено вище, обчислення стажу служби в поліції врегульоване статтею 78 Закону № 580-VIII, частина друга цієї статті містить перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції.

Відповідно до преамбули Постанови № 393, вона прийнята відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (попередня назва Закону № 2262-ХІІ) і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону.

Аналізуючи зміст статті 17 («Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії») Закону № 2262-ХІІ, можна дійти висновку про виключне застосування положень цієї норми лише для розрахунку вислуги років поліцейським під час призначення пенсій за вислугу років.

Преамбула Закону № 2262-ХІІ чітко встановлює, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон № 2262-ХІІ має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Постанова № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Як установив суд, позивач натепер проходить службу в ГУНП в Херсонській області.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Пункт 1 Постанови № 393 установлює, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону (до яких належать також поліцейські), до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пункт 1 Постанови № 393 не може бути застосований для вирішення питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону № 580-VIII, оскільки Постанова № 393 прийнята на виконання Закону № 2262-ХІІ та може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки належить застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

При цьому делегування частиною четвертою статті 78 Закону № 580-VIII Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII.

Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19, від 22.07.2020 у справі № 520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16, від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19.

У постанові від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20 (пункти 50, 51) Верховний Суд дійшов висновку, що положення пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють питання, передбачені частиною другої статті 78 Закону № 580-VIII щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. При цьому, Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Проаналізувавши вищенаведені положення законодавства, позицію Верховного Суду та обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною відмови відповідача зарахувати позивачу пільгову вислугу років до стажу служби в поліції.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Судові витрати у справі становить судовий збір, сплачений позивачем за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, в сумі 1 073,60 грн, який на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код: 40108782) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73000, ідентифікаційний код: 40108782), яка полягає в незарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до стажу в поліції наявну в неї на момент переходу на службу в ГУНП в Херсонській області вислугу років з 31.08.2006 по 30.04.2021 у Державній кримінально-виконавчій службі у загальній кількості 14 років 08 місяців 00 днів.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73000, ідентифікаційний код: 40108782) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до стажу в поліції наявну в неї на момент переходу на службу в ГУНП в Херсонській області вислугу років з 31.08.2006 по 30.04.2021 у Державній кримінально-виконавчій службі у загальній кількості 14 років 08 місяців 00 днів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код: 40108782) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна