Справа № 460/5313/23
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 березня 2023 р. м.Р і в н е№460/5313/23
Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді О.М. Дудар, розглянувши окреме процесуальне питання в адміністративній справі за позовом
Головного управління ДПС у Рівненській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс"
про накладення арешту на кошти
Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс" (далі - відповідач), за змістом якого просить суд:
- накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс" у сумі 2856304,36грн.
Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду документа про сплату судового збору в сумі 2684,00грн.
Для усунення недоліків позовної заяви позивачу встановлювався строк тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали.
На виконання вимог ухвали суду від 20.03.2023 позивач недоліки позовної заяви належним чином не усунув, подав клопотання, у якому просить звільнити від сплати судового збору на підставі п.27 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674-VI).
Відповідно до п.27 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зазначена норма містить вичерпний перелік справ, у яких центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи звільняються від сплати судового збору.
Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
За змістом наведених правових норм законодавець передбачив два види арешту майна залежно від підстав та порядку його застосування:
1) арешт на кошти та інші цінності платника податків, що перебувають у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу;
2) адміністративний арешт майна, в тому числі коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (не виключно обов`язку сплатити податкового зобов`язання), який застосовується за адміністративним або судовим рішенням (залежно від виду майна).
Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Таким чином, накладення арешту на кошти - це захід спонукання до погашення податкового боргу, який передує стягненню податкового боргу у разі якщо в такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Отже, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.27 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI за подання позовної заяви про накладення арешту на кошти відсутні.
Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон №3674-VI.
За приписами ч.1 ст.4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року установлено в розмірі 2684грн.
Судом встановлено, що позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Відтак, за подання цього позову до суду позивачу належало сплатити судовий збір у сумі 2684грн.
Оскільки судовий збір не сплачено, то позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити встановлений ухвалою від 06.03.2023 строк для усунення недоліків позовної заяви.
Керуючись ст.121, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Продовжити Головному управлінню ДПС у Рівненській області строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 06.03.2023.
Запропонувати позивачу у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду:
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Дудар