Справа № 560/2378/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2378/23
РІШЕННЯ
іменем України

28 березня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з травня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з травня 2022 року і довічно, з урахуванням виплачених раніше сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй було довічно призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Починаючи з травня 2022 року пенсійний орган припинив виплату пенсії позивача у розмірі 9087,94 грн та почав її виплачувати у значно меншому розмірі - 2300 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, зважаючи на що звернулась до суду з цим позовом.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач 16.09.2022 звернулась до пенсійного органу із заявою щодо права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Разом з тим, в матеріалах пенсійної справи померлого годувальника наявна довідка, видана Борщівською побутрембуддільницею, відсутня інформація про населений пункт чи об`єкт, де ним виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії. Крім того, померлий годувальник визнаний особою з інвалідністю 1 групи від загального захворювання.

Враховуючи викладене вище, підстави для задоволення позову відсутні.

Також, пенсійний орган просив розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та до травня 2022 року отримувала пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка їй була призначена довічно.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.10.1990, чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із посвідченням № НОМЕР_2 від 05.03.2004 позивач є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого пов`язана із Чорнобильською катастрофою.

16.09.2022 позивач звернулась з письмовою заявою до відповідача про призначення і виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у відповідь на яку, відповідач повідомив останню листом від 18.10.2022 про відмову у призначенні їй зазначеної пенсії, через відсутність законних підстав.

Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 1058-IV (далі - Закон 1058-IV), відповідно до частини першої якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Статтею 38 Закону 1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

За вимогами статті 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1210 розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, становить: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

З матеріалів пенсійної справи позивача судом встановлено, що після призначення і виплати їй пенсії по втраті годувальника згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" остання не подавала відповідачеві жодної заяви про переведення на інший вид пенсії.

Самовільне переведення призначеної позивачу довічної пенсії у зв`язку із втратою годувальника на інший вид пенсії, на думку суду, є очевидно протиправним.

Крім цього, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (зі змінами), на який посилається відповідач у своєму листі, передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаються довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою №122 або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Разом з тим, на думку суду, не зазначення в довідці Борщівської побутрембуддільниці, що знаходиться в матеріалах пенсійної справи конкретного населеного пункту, де чоловіком позивача виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС не може слугувати підставою для відмови позивачу в призначенні і виплаті пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки факт виконання таких робіт ним в зоні відчуження наслідків аварії на ЧЕАС підтверджується як довідкою від 05.05.1992 №03-1093/32-23 Тернопільської обласної державної адміністрації згідно якої чоловік позивача, який помер 06 жовтня 1990 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 15 травня по 22 червня 1988 року, відносився до категорії І серії А і його захворювання було пов`язане з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС; довідкою, виданою Борщівською виробничо-побутовою фірмою "Сокіл" від 20 листопада 1997 року про те, що ОСОБА_2 згідно наказу №61 від 15.05.1988 був направлений в зону відчуження для ліквідації наслідків Чорнобильської аварії; довідкою Борщівської районної державної адміністрації від 01.08.1997 №01-403/2-22 про те, що позивач є вдовою ліквідатора аварії на Чорнобильській AEC І категорії.

Суд критично оцінює посилання відповідача стосовно того, що чоловік позивача за документами пенсійної справи визнаний особою з інвалідністю І групи від загального захворювання, оскільки зазначене повністю спростовується експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру №328 від 15.02.1993 року, згідно якого чоловіку позивача було встановлено діагноз лімфогранулематоз IV Б та вказано, що його захворювання та смерть пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови позивачу в призначенні та виплаті пенсії у зв`язку із втратою годувальника згідно із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання призначити та виплачувати таку пенсію з травня 2022 року, то суд зазначає таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

При цьому, адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективний захист порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій.

Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, обравши спосіб захисту: визнати протиправними дії пенсійного органу щодо припинення виплати позивачу пенсії по втраті годувальника згідно із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та його зобов`язання поновити, здійснити перерахунок та виплату позивачу вказаної пенсії починаючи з травня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач не діяв на підставі закону, без урахування усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника згідно із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника згідно із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з травня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський