Справа № 640/11462/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Рахункової палати України, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2020 року позивачі звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Рахункової палати України, яким просили стягнути на їх користь недоотриману заробітну плату за лютий - серпень 2020 року на суму 1 310 674,99 грн та моральну шкоду всього на суму 1 400 000,00 грн, з них:

- ОСОБА_1 - 161 147,73 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_11 - 91 915,00 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_2 - 105 240,40 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_3 - 77 565,06 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_12 - 95 718,88 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_13 - 91 964,58, грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_14 - 103 356,20 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_4 - 53 220,86 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_5 - 78 347,82 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_6 - 124 318,58 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_7 - 104 902,66 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_8 - 80 017,00 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_9 - 81 102,22 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_10 - 61 858,00 грн заробітної плати і 100 000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині відмови у стягненні з Рахункової палати на користь позивачів недоотриманої заробітної плати, а саме ОСОБА_1 - 161 147,73 грн., ОСОБА_2 - 105 240,40 грн., ОСОБА_3 - 77 565,06 грн., ОСОБА_4 - 53 220,86 грн, ОСОБА_5 - 78 347,82 грн., ОСОБА_6 - 124 318,58 грн., ОСОБА_7 - 104 902,66 грн., ОСОБА_8 - 80 017,00 грн., ОСОБА_9 - 81 102,22 грн, ОСОБА_10 - 61 858,00 грн., в іншій частині залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, що мають суттєве значення, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянти наголосили, що суть позовних вимог полягала в тому, що відповідачем без правових підстав та всупереч законодавству було змінено істотні умови праці внаслідок чого позивачами недоотримано значну частину заробітної плати.

Додатково наголосили, що надбавка за інтенсивність праці є складовою заробітної плати, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України та є істотною умовою праці.

Також зазначили про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Звернув увагу суду на те, що наявність чи відсутність пропозицій щодо преміювання не є безумовною підставою для встановлення премій державним службовцям у тих розмірах, що вказаний у пропозиціях, оскільки визначення розміру та прийняття рішення щодо встановлення, відповідно премій, надбавок чи інших стимулюючих виплат посадовим особам апарату Рахункової палати є виключними повноваженнями керівника державної служби - Секретаря Рахункової палати - керівника апарату, що здійснюється на підставі наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи позивачі на час звернення до суду з даним позовом були працівниками апарату Рахункової палати: департаменту з питань бюджетної політики (ОСОБА_18); департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ); департаменту з питань доходів бюджету ( ОСОБА_11 ); департаменту з питань державного боргу, міжнародної діяльності та фінансових установ ( ОСОБА_9 ) та отримували оплату праці як державні службовці, що підтверджується довідками, виданими відповідачем про доходи позивачів за спірний період (том 3 а.с. 88-115).

Наказом Рахункової палати від 26 квітня 2019 року № 21-п "Про встановлення стимулюючої виплати працівникам апарату Рахункової палати" встановлено з 01 травня 2019 року державним службовцям Рахункової палати надбавку за інтенсивність праці у таких відсотках до посадового окладу, а саме: ОСОБА_1 (начальник відділу) - 100%; ОСОБА_3 (головний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_9 (провідний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_2 (головний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_12 (головний спеціаліст) - 100%; ОСОБА_5 (головний спеціаліст) - 90%; ОСОБА_13 (провідний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_8 (головний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_7 (головний спеціаліст) - 100%; ОСОБА_11 (головний спеціаліст) - 10%; ОСОБА_6 (головний спеціаліст) - 100%; ОСОБА_14 (начальник відділу) - 100%; ОСОБА_10 (провідний спеціаліст) - 80% (том 3 а.с. 70-71).

Наказами Рахункової палати від 20 грудня 2019 року № 106п та від 30 січня 2020 року № 8п позивачам, з урахуванням поданих начальником відділу ОСОБА_1 пропозицій Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату, була встановлена премія за грудень 2019 року та січень 2020 року у розмірі 30 % посадового окладу (том 3 а.с. 82-87).

Відповідно до наказу Рахункової палати від 02 січня 2020 року № 1п (том 3 а.с. 76) працівникам апарату Рахункової палати з 01 січня 2020 року збережено розмір надбавки за інтенсивність праці встановлений станом на 31 грудня 2019 року у відсотках до посадового окладу.

На підставі Пропозицій заступника директора департаменту - начальника відділу ОСОБА_19 від 26 лютого 2020 року (том 3 а.с.63) наказом від 27 лютого 2020 року № 15п "Про преміювання працівників Рахункової палати за лютий 2020 року" (том 3 а.с.68) Секретарем Рахункової палати - керівника апарату ОСОБА_15 встановлено місячну премію працівникам апарату Рахункової палати за фактично відпрацьований час у таких відсотках до посадового окладу: ОСОБА_1 - 2%; ОСОБА_11 - 1%, ОСОБА_2 - 1%, , ОСОБА_3 - 1%, ОСОБА_12 - 1%, ОСОБА_13 - 1%, ОСОБА_14 - 1%, ОСОБА_4 - 10%, ОСОБА_5 - 1%, ОСОБА_6 - 1%, ОСОБА_7 - 1%, ОСОБА_8 - 1%, ОСОБА_9 - 1%, ОСОБА_10 - 1%.

Аналогічні показники місячної премії у таких відсотках до посадового окладу позивачів наведені і у наказі Рахункової палати від 24 березня 2020 року № 18п "Про преміювання працівників Рахункової палати за березень 2020 року" (том 3 а.с. 69), прийнятому на підставі Пропозицій щодо розміру премії за результатами роботи у березні місяці 2020 року працівникам Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Рахункової палати (узгоджені із заступником директора департаменту ОСОБА_16 ) за підписом начальника відділу ОСОБА_17 (том 3 а.с.66-67).

Згідно з службовою запискою від 16 березня 2020 року вх. № 244/08-1 (том 3 а.с.77-78), заступник директора департаменту - керівник відділу ОСОБА_16 , проаналізувавши діяльність департаменту з питань контролю у сфері юстиції та запобігання корупції вказує на те, що Департаментом не забезпечено належне виконання завдань, а підготовлені матеріали за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) низької якості, внаслідок чого не затверджені на засіданні Рахункової палати. У зв`язку з наведеним ОСОБА_16 , посилаючись на пункт 9 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 запропонував Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату ОСОБА_15 переглянути в сторону зменшення встановлені надбавки за інтенсивність праці позивачам.

Наказом Рахункової палати від 24 березня 2020 року № 19-п відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 "Питання оплати праці працівників державних установ" (зі змінами), враховуючи погіршення якості роботи державних службовців наказано зменшити з 01 березня 2020 року надбавку за інтенсивність праці, встановивши її для позивачів у розмірі: ОСОБА_1 - 10%, ОСОБА_3 - 10%, ОСОБА_9 - 10%, ОСОБА_2 - 10%, ОСОБА_12 - 10%, ОСОБА_5 - 10%, ОСОБА_13 - 10%, ОСОБА_8 - 10%, ОСОБА_7 - 10%, ОСОБА_11 - 10%, ОСОБА_6 - 10%, ОСОБА_4 - 10%, ОСОБА_14 - 10%, ОСОБА_10 - 10% (том 3 а.с. 79).

Згідно з розрахунковими листами заробітної плати підтверджується зміна позивачам розміру щомісячної премії з лютого 2020 року та надбавки за інтенсивність праці з березня 2020 року, порівняно з попереднім періодом (січень 2020 року) (том 1 а.с. 51-98).

Вважаючи незаконним зменшення розміру надбавки за інтенсивність і щомісячної премії позивачі звернулись до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всі належні у спірному періоді позивачам обов`язкові виплати, встановлені законом, нормативно-правовими актами та відповідними наказами про преміювання були виплачені відповідачем, підстави для стягнення з Рахункової палати сум недоотриманої позивачами заробітної плати за лютий-серпень 2020 року - відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.7 Закону України "Про державну службу" державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про державну службу" визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи (ч. 1).

Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення) (ч. 2).

Відповідно до абз. 8 п. 14 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" Керівники державної служби протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Установити, що норми абзацу восьмого пункту 14 розділу XI застосовуються по 31 грудня 2021 року згідно із Законом № 117-IX від 19 вересня 2019 року.

Відповідно до п. 2 Положенням про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 (далі - Положення № 15) керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати.

Згідно з п. 3 Положення № 15 до додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: за інтенсивність праці; за виконання особливо важливої роботи.

Відповідно до п. 5 Положення № 15, надбавка за інтенсивність праці встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв:

1) якість і складність підготовлених документів;

2) терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів;

3) ініціативність у роботі.

Водночас у п. 9 Положення № 15 закріплено, що у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи надбавки скасовуються або їх розмір зменшується.

Отже як вірно зазначено судом першої інстанції, що надбавка за інтенсивність праці не входить до складових заробітної плати державного службовця, та не є обов`язковою виплатою. Надбавка за інтенсивність праці встановлюється у визначеному керівником державної служби розмірі, в межах економії фонду оплати праці, як стимулююча виплата, а тому зміна її розміру не є зміною істотних умов проходження служби.

Як встановлено судом наказом Рахункової палати від 24 березня 2020 року № 19-п відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 "Питання оплати праці працівників державних установ" (зі змінами), враховуючи погіршення якості роботи державних службовців наказано зменшити з 01 березня 2020 року надбавку за інтенсивність праці, встановивши її для позивачів зокрема у розмірі: ОСОБА_1 - 10%, ОСОБА_3 - 10%, ОСОБА_9 - 10%, ОСОБА_2 - 10%, ОСОБА_5 - 10%, ОСОБА_8 - 10%, ОСОБА_7 - 10%, ОСОБА_6 - 10%, ОСОБА_4 - 10%, ОСОБА_10 - 10%.

Доводи апелянтів про те, що показники діяльності їх роботи не знизились, адже всі звіти затверджувалися і роботою департаменту був задоволений член Рахункової палати Дідик В.М. колегія суддів вважає такими, що не спростовують встановлених обставин.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянтів про те, що наказ від 24 березня 2020 року № 19-п прийнятий без належних правових підстав оскільки ґрунтується на службовій записці заступника директора департаменту - начальника відділу ОСОБА_19 від 16 березня 2020 року №244/08-1 без належного документального оформлення та її узгодження з членом Рахункової палати, який здійснює контроль і координацію департаменту, оскільки наказ від 24 березня 2020 року № 19-п не є предметом розгляду даної справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що встановлення позивачам надбавки за інтенсивність праці у 2019 році з наступним збереженням її розміру згідно наказу Рахункової палати від 02 січня 2020 року № 1п, не позбавляє права керівника апарату Рахункової палати на перегляд розміру надбавки за інтенсивність протягом року з дотриманням критеріїв, визначених Положенням № 15.

Нарахування та виплата щомісячної премії позивачів регулюється Законом України "Про державну службу", Регламентом Рахункової палати, затвердженим рішенням Рахункової палати від 28 серпня 2018 року № 22-7, Типовим положенням про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затвердженим Міністерством соціальної політики України від 13 червня 2016 року № 646 та Положенням про преміювання та виплату грошової і матеріальної допомоги працівникам апарату Рахункової палати, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати від 24 травня 2018 року № 53 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про державну службу" премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності) (ч. 6).

Фонд преміювання державного органу встановлюється у розмірі 20 відсотків загального фонду посадових окладів за рік та економії фонду оплати праці (ч. 7).

За приписами пунктів 3 - 6 Розділу І Типового положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 13 червня 2016 року № 646 (далі - Типове положення) державним службовцям можуть встановлюватись такі види премій: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи державного органу.

Вид преміювання, передбаченого підпунктом 2 цього пункту, визначає керівник державної служби у державному органі залежно від особливостей виконання функцій і завдань державного органу.

Встановлення премій державним службовцям проводиться керівником державної служби в державному органі відповідно до затвердженого ним положення про преміювання, розробленого згідно з цим Типовим положенням і погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Розмір премії державного службовця встановлюється керівником державної служби в державному органі шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

Загальний розмір премій, передбачених підпунктом 2 пункту 3 цього розділу, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Порядок розрахунку та розподілу фонду преміювання в державному органі визначається у положенні про преміювання відповідного державного органу, передбачено пунктом 1 Розділу ІІ Типового положення.

Пунктом 2 Розділу ІІ Типового положення визначено, що розмір місячної або квартальної премії державного службовця залежить від його особистого внеску в загальний результат роботи державного органу з урахуванням таких критеріїв:

1) ініціативність у роботі;

2) якість виконання завдань, визначених положеннями про державний орган, самостійний структурний підрозділ, у якому працює державний службовець, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва відповідного державного органу та безпосереднього керівника державного службовця;

3) терміновість виконання завдань;

4) виконання додаткового обсягу завдань (участь у провадженні національних реформ, роботі комісій, робочих груп тощо).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Типового положення керівники самостійних структурних підрозділів відповідного державного органу або особи, які їх заміщують, на основі розрахунків, наданих бухгалтерською службою, готують пропозиції щодо встановлення розміру місячної або квартальної премії кожному державному службовцю з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників державних службовців.

Наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 24 травня 2018 року № 53 за погодженням Голови профспілкового комітету Рахункової палати затверджено Положення про преміювання та виплату грошової і матеріальної допомоги працівникам апарату Рахункової палати (далі- Положення про преміювання; у редакції зі змінами, внесеними наказами від 30 липня 2018 року № 70, від 23 жовтня 2018 року № 86, від 10 травня 2019 року № 26 та від 07 липня 2020 року № 47).

Відповідно до п. 4.2. Положення про преміювання при визначенні розміру премії враховуються такі показники роботи:

- результативність та ефективність виконання контрольних заходів, організаційно-розпорядчих, консультативно-дорадчих, фінансово-управлінських та інформаційно-технічних функцій, передбачених планами роботи Рахункової палати та відповідних структурних підрозділів;

- якість виконання завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, посадовою інструкцією працівника, а також дорученнями керівництва Рахункової палати та безпосереднього керівника;

- якість формування актів про результати здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту);

- результати розгляду та затвердження на засіданні Рахункової палати звітів за результатами заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) в частині відповідності підготовлених проектів встановленим вимогам актів законодавства;

- ініціативність у роботі;

- дотримання термінів виконання завдань та доручень;

- виконання додаткового обсягу завдань (участь у роботі комісій, робочих груп тощо);

- трудова дисципліна;

- дотримання виконавської дисципліни.

Пунктом 4.3. Положення про преміювання встановлено, що розмір місячної премії кожного окремо взятого працівника апарату Рахункової палати залежить від виконання показників зазначених у пункті 4.2, та встановлюється Секретарем Рахункової палати - керівником апарату, а у разі його відсутності - особою, на яку покладено тимчасове виконання повноважень Секретаря Рахункової палати - керівника апарату, залежно від особистого вкладу працівника в загальний результат роботи та фактично відпрацьованого часу, за пропозиціями зазначеними у пункті 5.4 (у разі встановлення).

Пунктом 5.3. Положення про преміювання визначено, що пропозиції щодо щомісячного розміру преміювання надаються:

- державним службовцям - керівникам (у разі вакансії - заступникам керівників або особам, на яких покладено тимчасове виконання повноважень керівників) самостійних структурних підрозділів - Секретарем Рахункової палати - керівником апарату, а у разі його відсутності - особою, на яку покладено тимчасове виконання повноважень Секретаря Рахункової палати - керівника апарату;

- державним службовцям, працівникам, які виконують функції з обслуговування - керівниками (у разі їх відсутності - заступниками керівників або особами, на яких покладено тимчасове виконання повноважень керівників) самостійних структурних підрозділів з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників;

- працівникам патронатної служби - на підставі подання відповідного члена Рахункової палати;

- комендантам та робітникам - за пропозиціями начальника управління розвитку інфраструктури, а у разі відсутності - його заступником, на підставі подання керівників структурних підрозділів, в яких зазначені працівники працюють.

При розподіленні місячного фонду преміювання та визначенні розміру премії кожного працівника посадова особа, що надає пропозиції по преміюванню зобов`язана керуватися пунктами 4.2, 4.3, 5.9 та 5.10 цього Положення.

У випадку, якщо премія не встановлюється, у службовій записці визначається причина.

Члени Рахункової палати подають пропозиції щодо місячного розміру преміювання працівників структурних підрозділів, яким ними надавались доручення з метою забезпечення виконання покладених на члена Рахункової палати повноважень.

Нарахування і виплата премії здійснюється щомісячно за фактично відпрацьований час (п. 5.9 Положення про преміювання).

Отже підставою для нарахування щомісячної премії та обов`язок її виплатити, є наказ керівника апарату Рахункової палати про встановлення місячної премії в конкретному місяці та в певному розмірі.

Оскільки щомісячна премія встановлюється у конкретно визначеному періоді за фактично відпрацьований час, тому вона входить до складу заробітної плати виключно в тому розмірі та в тому періоді (місяці), в якому вона була призначена.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянтів про те, що рішення керівника апарату Рахункової палати щодо призначення щомісячної премії має прийматися виключно на підставі пропозиції члена Рахункової палати, оскільки подання пропозицій членом Рахункової палати відносно конкретних працівників апарату не виключає можливості подання пропозицій керівником структурного підрозділу, в якому такі працівники працюють. Більш того, в силу положень, закріплених у останньому абзаці пункту 5.3. Положення про преміювання члени Рахункової палати надають свої пропозиції щодо преміювання тих працівників структурних підрозділів, яким надавались відповідні доручення.

Крім того керівник апарату - Секретар Рахункової палати приймаючи рішення про розмір встановленої щомісячної премії працівникам апарату враховує показники визначені в п. 4.2 Положення про преміювання, а також пропозиції надані особами визначеними в п. 5.3. Положення про преміювання.

Отже, на рішення секретаря Рахункової палати про преміювання працівників апарату Рахункової палати, крім загальних показників роботи державного органу, можуть впливати як пропозиції члена Рахункової палати, доручення якого виконували позивачі, так і пропозиції безпосереднього керівника позивачів.

Щодо доводів апелянтів про те, що відповідач змінив істотні умови проходження ними служби колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 13 жовтня 2021 року по справі №808/900/17 питання про збільшення, зменшення розмірів премій, які виплачуються конкретним працівникам, повністю або часткове позбавлення премії конкретного працівника самостійно вирішується уповноваженою особою відповідно до нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат, та не є зміною істотних умов праці. Так само визначення розміру надбавки за виконання особливо важливої роботи в залежності від фактичного виконання такої роботи не охоплюється правовим регулюванням щодо зміни істотних умов праці.

З огляду на викладене, доводи позивачів щодо порушення відповідачем порядку повідомлення про зміну істотних умов проходження служби, встановленого ч. 4 ст. 43 Закону України "Про державну службу" є помилковими.

Стосовно доводів апелянтів про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права у зв`язку зі здійсненням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є зокрема справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Апелянти наголосили, що позивач ОСОБА_1 станом на час подання позовної заяви обіймала посаду державної служби категорії "Б", а саме начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності Рахункової палати, а тому відповідно до ст. 12 КАС України розгляд справи мав здійснюватися судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження.

Колегією суддів ураховуються доводи апеляційної скарги про безпідставний розгляд справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження. Водночас порушення, на яке звернув увагу скаржник, не вплинуло на правильність висновків під час вирішення спору у цій справі, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 18 квітня 2022 року у справі №640/408/20.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку