Справа № 300/140/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2023 р. справа № 300/140/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області
до Державного підприємства «Кутське лісове господарство»
про стягнення податкового боргу в розмірі 8 054 856,68 гривень,
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі, також позивач) 13.01.2023 звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Кутське лісове господарство» (надалі, також відповідач, ДП «Кутське лісове господарство») в якому просить суд стягнути з відповідача в дохід бюджету заборгованість в сумі 8 054 856,68 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість в розмірі 8 054 856,68 гривень, а саме: з рентної плати з юридичних осіб за спеціальне використання лісових ресурсів на суму 928 263,90 грн; земельного податку з юридичних осіб на суму 669 204,20, фінансових (штрафних) санкцій на суму 1 502,90 грн, пеня 3 408,86 грн; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 114 905,44 грн та фінансових (штрафних) санкцій на суму 340 грн; з податку на додану вартість на суму 2 530 669,00 грн та фінансових (штрафних) санкцій на суму 39 999,99 грн; з податку на доходи фізичних осіб на суму 2 875 360,70 грн, фінансових (штрафних) санкцій на суму 845 540,44 грн та пені 36 984,12 грн; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 4040,52 грн та фінансових (штрафних) санкцій на суму 4 636,61 грн.
Ухвалою від 17.01.2023 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (том №2, а.с. 2-3).
Ухвала про відкриття провадження у відповідності до частини 10 статті 171 КАС України направлена сторонам із дотриманням вимог статті 126 КАС України.

Зазначена ухвала суду доставлена позивачу до електронного кабінету 14.01.2023 о 17:56 год, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа від 18.01.2023 (том №2, а.с. 7).

Відповідачем ухвала про відкриття провадження отримана 24.01.2023 про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення особи за довіреністю, який знаходиться в матеріалах справи (том №2, а.с. 8).

Враховуючи вищенаведене судом повідомлено ДП «Кутське лісове господарство» в якості відповідача про розгляд адміністративної справи №300/140/23 належним чином, однак у визначений судом строк правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню зважаючи на такі обставини.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про борг за платежами по ДП «Кутське лісове господарство» від 12.01.2023 сума податкового боргу, а саме: по рентній платі за спеціальне використання лісових ресурсів; земельному податку з юридичних осіб; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); ПДФО та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі становить 8 054 856,68 (том №1, а.с. 14).

Судом встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки щодо ДП «Кутське лісове господарство», оформленої Актом №119/09-19-04-12/20562608 від 22.10.2020 за період з 01.01.2020 по 22.10.2020 виявлено порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (том №1, а.с. 161-162).

За результатами перевірки, на підставі вищезазначеного акта ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення форми Ш №000/1088/0412 від 11.11.2020 в сумі 7 514,50 грн (том №1, а.с. 160 та зворотна сторона).

Вказане податкове повідомленнярішення направлено відповідачу та отримано ним за довіреністю 23.11.2020 про що свідчить особистий підпис останнього (том №1, а.с. 163).

Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за період з 30.03.2020 по 26.11.2020, за результатами якої 04.12.2020 складено акт за №3810/09-19-04-12/20562608 та виявлено порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання (том №1, а.с. 189 та зворотна сторона).

Відповідно до зазначеного акта ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення - рішення за №00/7573/0412 від 22.12.2020 згідно з яким, за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 199 999,95 грн застосовано штраф у розмірі 20% на суму 39 999,99 грн (том №1, а.с. 188 та зворотна сторона), яке направлено відповідачу та отримано ним 30.12.2020 (том №1, а.с. 190).

Надалі, 14.04.2021 позивачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за результатами якої виявлено порушення щодо несвоєчасного подання податкової звітності за 2020 рік та складено акт за №2093/09-19-18-09/20562608 (том №1, а.с. 203 та зворотна сторона).

На підставі акта перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення-рішення за №00/2675/1809 від 07.05.2021 яким застосовано штрафні санкції на суму 340 грн (том №1, а.с. 202 та зворотна сторона).

Вищезазначене повідомлення направлено відповідачу та отримано останнім 19.05.2021 про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (том №1, а.с. 204).

У подальшому за результатами проведення планової документальної перевірки правильності справляння податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору щодо ДП «Кутський лісгосп», оформленої Актом за №5226/09-19-07-14/20562608 від 24.09.2021 за період з 01.07.2017 по 30.06.2021 (том №1, а.с. 217-237), на підставі якого ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення форми Д за № 007838/0714 від 19.10.2021 (том №1, а.с. 209 та зворотна сторона), згідно з яким суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб збільшено в розмірі 8 677,13 грн та податкове повідомлення рішення за №007831/0714 від 19.10.2021 (том №1, а.с. 210 та зворотна сторона) суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб збільшено на 3 757 885,26 грн, з яких: податкове зобов`язання на суму 2 875 360,70 грн, штрафні (фінансові) санкції на суму 845 540,44 грн та пеня на суму 36 984,12 грн.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України відповідач, 28.02.2019 отримав податкову вимогу форми Ю №6945-52 від 26.02.2019 на суму 92 869,97 грн наручно (том №1, а.с. 15), про що свідчить особистий підпис директора ДП «Кутське лісове господарство» на корінці податкової вимоги.

Податкові зобов`язання згідно з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями у встановлений законом строк відповідач сплатив частково, в результаті чого виникла податкова заборгованість в розмірі 8 054 856,68 грн, що підтверджується довідкою про борг за платежами ДП «Кутське лісове господарство» від 12.01.2023 (том №1, а.с. 14), а також: розрахунком пені за несвоєчасне перерахування в бюджет військового збору за період з 01.07.2017 по 30.06.2021; розрахунками повноти, своєчасності перерахування утриманих сум військового збору за період з 01.07.2017 по 30.06.2021; розрахунками нарахування та сплати згідно даних рахунку 65 «Розрахунки за страхуванням»; розрахунками пені за несвоєчасне перерахування в бюджет податку на доходи фізичних осіб; розрахунками за податками ПДФО та відповідно до приведених у відповідність ІКПП залишок суми податкового боргу.

У зв`язку із добровільною несплатою податкових зобов`язань в ДП «Кутське лісове господарство» виникла заборгованість: за рентною платою за спеціальне використання лісових ресурсів; земельного податку з юридичних осіб; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг); ПДФО, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, реалізуючи свої повноваження позивач звернувся з цим позовом до суду з метою стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі, також ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Щодо податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.217. пункту 14.1 статті 14 ПК України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Згідно з підпунктами 256.1. - 256.2.5. статті 256 ПК України, платниками рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є лісокористувачі - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження з України або виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, фізичні особи (крім фізичних осіб, які мають право безоплатно без видачі спеціального дозволу використовувати лісові ресурси відповідно до лісового законодавства), а також фізичні особи - підприємці, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу (лісорубного квитка або лісового квитка) або відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісами.

Об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання лісових ресурсів є: деревина, заготовлена в порядку рубок головного користування; деревина, заготовлена під час проведення заходів: щодо поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей (у деревостанах віком понад 40 років - рубки догляду за лісом, вибіркові санітарні рубки, вибіркові лісовідновні рубки, рубки, пов`язані з реконструкцією, ландшафтні рубки і рубки переформування; незалежно від віку деревостанів - суцільні санітарні та суцільні лісовідновні рубки); з розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо; другорядні лісові матеріали (заготівля живиці, пнів, лубу та кори, деревної зелені, деревних соків та інших другорядних лісових матеріалів, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); побічні лісові користування (заготівля сіна, випасання худоби, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету та інших побічних лісових користувань, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт.

Податковий борг з рентної плати з юридичних осіб за спеціальне використання лісових ресурсі на суму 928 263,90 грн виник в результаті його несплати за основним платежем, що підтверджується розрахунками з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, податковими деклараціями та витягами з ІКПП (том №1, а.с. 16-90 та зворотна сторона аркуша).

Щодо сплати земельного податку з юридичних осіб.

Порядок обчислення плати за землю визначений статтею 286 ПК України.

Відповідно до підпунктів 286.1.- 286.4. статті 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

У разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Відповідно до підпунктів 287.3.- 287.4. статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно із поданими контролюючим органом витягами з ІКПП, податковими деклараціями з плати за землю та розрахунками сум земельного податку (том №1, а.с. 91-168 та зворотна сторона) за відповідачем залишається несплаченим податковий борг на суму 669 204,20 грн. та згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» №000/1088/0412 від 11.11.2020 нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 1 502,90 грн (а.с. 160 та зворотна сторона) винесеного відповідно до акта №119/09-19-04-12/20562608 від 22.10.2020 (том №1, а.с. 161-162).

Щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Стаття 8 ПК України визначає види податків та зборів. В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Статтею 36 ПК України визначено суть податкового обов`язку, згідно з положеннями якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Також цим підпунктом визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

У зв`язку із несплатою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що виник в результаті несплати відповідачем основного боргу на суму 114 905,44 грн, та підтверджується витягами з ІКПП, податковими деклараціями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та розрахунком податкового зобов`язання (том №1, а.с. 191-201 та зворотна сторона, а.с. 205, 206 та зворотна сторона), а також застосовано фінансові (штрафні ) санкції на суму 340 грн відповідно до податкового-повідомлення-рішення за №00/2675/1809 від 07.05.2021, винесеного на підставі акта перевірки №2093/09-19-18-09-20562608 від 14.04.2021 (том №1, а.с. 203 та зворотна сторона).

Щодо податку на додану вартість то суд зазначає таке.

Згідно з приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом положень пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до підпунктів 203.1, 203.2. ст. 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Приписами п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпунктів 203.1, 203.2. статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Судом встановлено, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість в розмірі 2 530 669,00 грн, що підтверджується податковими деклараціями та витягами з ІКПП (том №1, а.с. 169-187 та зворотна сторона), за несвоєчасну сплату якої відповідачу нараховано штрафні санкції на підставі винесеного податкового повідомлення-рішення форми «Ш» за №00/7573/0412 від 22.12.2020 на суму 39 999,99 грн (том №1, а.с.188 та зворотна сторона).

Щодо податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору суд зазначає.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з підпунктом 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Абзацами 1 та 2 пункту 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Також, відповідно до пункту 16-1 Підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Підпунктами 1.1-1.4 вказаного пункту ПК України передбачено, що платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Пунктом 179.1 статті 179 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту е) пункту 176.1 статті 176 ПК України, одним із обов`язків платника податків є обов`язок своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами підпункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно із пунктом 87.1. статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Податкова вимога форми "Ю" за №6945-52 від 26.02.2019, яка отримана відповідачем не відкликана та ним не погашена, а тому в подальшому, підстав направляти нову податкову вимогу в контролюючого органу не було.

Докази погашення податкового боргу у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, контролюючим органом дотримано процедури повідомлення відповідача про наявні податкові зобов`язання та набуття податкового зобов`язання статусу податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право позивача на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни визначені Податковим кодексом України, на переконання суду, звернення податкового органу до суду із позовом про стягнення 8 054 856,68 грн у спосіб визначений Податковим кодексом України є обгрунтованим та правомірним.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення такого спору, крім того, даний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі змістом частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем не понесено жодних витрат, судові витрати не підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Кутське лісове господарство» (код ЄДРПОУ - 20562608), з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить платнику, податковий борг у загальному розмірі 8 054 856 (вісім мільйонів п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ВП 43968084;

відповідач Державне підприємство «Кутське лісове господарство», адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 1, смт Яблунів, Косівський р-н, Івано-Франківська обл., 78621, код ЄДРПОУ - 20562608.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.