Справа № 360/2685/21
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року

м. Київ

справа № 360/2685/21

адміністративне провадження № К/990/19550/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

представника позивача Герасименко О.О.,

представників відповідача - Балабана Д.О., Вишневської Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 360/2685/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування окремих положень акта індивідуальної дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року (головуючий суддя Петросян К.Є.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року (головуючий суддя - Казначеєв Е.Г., судді: Гайдар А.В., Компанієць І.Д.),

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі - ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП; Комісія; відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати з дати прийняття постанову НКРЕКП від 20 листопада 2020 року № 2154 «Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозний період» (по тексту - Постанова № 2154) у частині затвердження економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії (по тексту - ЕКПТВЕ) електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на рівні 0,1053 відносних одиниць;

- зобов`язати НКРЕКП здійснити перерахунок та затвердити ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відповідно до затвердженого постановою НКРЕКП від 27 липня 2017 року № 981 Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії (далі - Положення № 981) у редакції постанови НКРЕКП від 18 листопада 2020 року № 2099;

- зобов`язати Комісію здійснити перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для 1 класу напруги та для 2 класу напруги для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на 2021 рік, затверджених постановою НКРЕКП від 09 грудня 2020 року № 2355 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», з урахуванням перерахованих ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги.

2. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач Постановою № 2154 установив для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» ЕКПТВЕ по 2 класу напруги на 2021 рік в розмірі 0,1053 відносних одиниць усупереч вимогам Положення № 981, що призвело до заниження тарифу на послуги з розподілу електричної енергії. Так, під час розрахунку прогнозованого коефіцієнту відповідач керувався даними ЕКПТВЕ на базовий рік, яким є 2020 рік. Утім, ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік, затверджений постановою НКРЕКП від 19 листопада 2019 року № 2406 «Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік» (по тексту - Постанова № 2406), було розраховано НКРЕКП неправильно, що встановлено судовим рішенням у справі № 360/2013/20, яке набрало законної сили. У зв`язку із цим, на думку позивача, НКРЕКП повинна була зробити перерахунок ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на базовий рік (2020 рік) відповідно до Положення № 981 (у редакції постанови НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1424), за результатами якого порівняти перерахований ЕКПТВЕ за базовий 2020 рік із розрахованим ТОВ «ЛЕО» ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на 2021 рік. На думку позивача, оскільки ЕКПТВЕ 2 класу напруги на базовий 2020 рік було розраховано Регулятором неправильно, що встановлено судовим рішенням, то під час прийняття спірної Постанови № 2154 НКРЕКП не дотрималася вимог пункту 1.3 глави 1 Положення № 981, а відтак, у цьому випадку має місце порушення відповідачем процедури їх розрахунку. За наведених мотивів позивач уважає Постанову № 2154 у відповідній частині протиправною, у зв`язку із чим просить її скасувати та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок відповідних показників та, як наслідок, перерахунок тарифів і послуг з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання, установлених для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання».

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року, позов задоволено.

4. Визнано протиправною та скасовано з дати прийняття постанову НКРЕКП №2154 у частині затвердження економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на рівні 0,1053 відносних одиниць.

5. Зобов`язано НКРЕКП здійснити перерахунок та затвердити економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відповідно до Положення № 981 у редакції постанови НКРЕКП від 18 листопада 2020 року № 2099.

6. Зобов`язано НКРЕКП здійснити перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для 1 класу напруги та для 2 класу напруги для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на 2021 рік, затверджених постановою НКРЕКП від 09 грудня 2020 року № 2355 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», з урахуванням перерахованих економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги.

7. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань НКРЕКП на користь ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» судовий збір у сумі 4 540,00 грн.

8. Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні розрахунку значення ЕКПТВЕ по 2 класах напруги обов`язковим є використання даних ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, зокрема в частині порівняння розрахованих в цьому порядку значень ЕКПТВЕ 2 класу напруги, без відповідного показника ефективності, з ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік. При цьому, як слідує із вимог пункту 1.3 Положення № 981 (у редакції постанови НКРЕКП від 18 листопада 2020 року № 2099), якщо найменшим є значення ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік. Базовим роком згідно з пунктом 1.2 глави 1 указаного Положення є рік, що передує року, для якого розраховується економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електричної енергії. Тобто, у розумінні норм Положення № 981 базовим роком для позивача є 2020 рік.

9. Суд установив, що ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» був затверджений Постановою № 2406 на рівні 0,1063 відносних одиниць. Отже, саме цей показник був використаний НКРЕКП при розрахунку розмірів ЕКПТВЕ на 2021 рік.

10. Водночас, ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік був розрахований Регулятором неправильно та з порушенням норм Положення № 981 (у редакції, чинній станом на дату прийняття Постанови №2406), що підтверджено рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №360/2013/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року.

11. При цьому, суд урахував ту обставину, що на момент прийняття відповідачем спірної Постанови № 2154 судове рішення у справі № 360/2013/20 було відсутнє, оскільки ухвалене пізніше у часі, а саме 26 листопада 2020 року, та набрало законної сили 16 березня 2021 року. Однак, на думку місцевого суду, зазначена обставина не свідчить про правомірність розрахованого відповідачем для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на базовий рік (2020 рік), що й було додатково підтверджено у подальшому судовим рішенням.

12. За наведених підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що Постанова №2154 у частині затвердження для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» ЕКПТВЕ 2 класу напруги на рівні 0,1053 є протиправною і такою, що підлягає скасуванню з дати її прийняття.

13. Застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення окружний суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати НКРЕКП здійснити перерахунок та затвердити економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відповідно до Положення №981. При цьому зазначив, що такий перерахунок потрібно здійснити в редакції постанови НКРЕКП від 18 листопада 2020 року № 2099, оскільки на час прийняття спірної Постанови № 2154 вказане Положення діяло саме в цій редакції.

14. У цьому вимірі місцевий суд надав оцінку доводам Комісії про те, що затвердження розмірів ЕКПТВЕ 2 класу напруги на відповідний період відноситься до дискреційних повноважень Регулятора, та зазначив, що повноваження відповідача, які пов`язані із розрахунком ЕКПТВЕ, вочевидь не є дискреційними, оскільки для нього існує лише один варіант правомірної поведінки, а саме затвердження ЕКПТВЕ у порядку, встановленому законом.

15. Задовольняючи позовну вимогу про зобов`язання НКРЕКП здійснити перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для 1 класу напруги та для 2 класу напруги для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на 2021 рік, затверджених постановою НКРЕКП від 09 грудня 2020 року № 2355, з урахуванням перерахованих ЕКПТВЕ 2 класу напруги, Луганський окружний адміністративний суд керувався тим, що у спірних правовідносинах ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання НКРЕКП вчинити вказані дії.

16. Перший апеляційний адміністративний суд у повній мірі підтримав позицію суд першої інстанції по суті вирішення спору та мотивами ухвалення судового рішення, у зв`язку із чим постановою від 09 лютого 2022 року залишив рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року без змін.

ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи

17. 27 липня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга НКРЕКП, у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року, ухвалити у справі нове рішення, яким ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

18. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій оскаржуються відповідачем з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

19. Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

20. На обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження зазначено, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права - пункт 1.3 глави 1 Положення № 981, пункт 4 частини третьої статті 3 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон № 1540-VIII) та порушили норми процесуального права - неповно з`ясували обставини справи, що відповідно до статті 351 КАС України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

21. Так, скаржник зазначає, що отримане значення ЕКПТВЕ по 2 класу напруги для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на прогнозний період було більше середньорічного ЕКПТВЕ на базовий рік, а тому були використані дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік. У свою чергу, у зв`язку з неправильним застосуванням пункту 1.3 Положення № 981, суди попередніх інстанцій не встановили, що розраховане значення ЕКПТВЕ по 1 та 2 класах напруги, без урахування відповідного показника ефективності, порівнюється із відповідним середньорічним ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та І квартал 2018 року та ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік. Якщо отримане значення ЕКПТВЕ більше середньорічного ЕКНТВЕ або ЕКПТВЕ, то для розрахунку ЕКПТВЕ відповідно до глави 2 Положення використовуються дані, що відповідають найменшому із зазначених коефіцієнтів. Тож касатор уважає, що якби суди попередніх інстанцій правильно застосували пункт 1.3 Положення № 981, то встановили б, що для розрахунку ЕКПТВЕ по 1 класу напруги для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на прогнозний період 2021- 2023 роки звітні технологічні витрати електричної енергії були зменшені на величину показника ефективності базового року (1 клас напруги - 0,5 %, 2 клас напруги - 1 %), тобто приведені до рівня затверджених ЕКПТВЕ на базовий період, та застосовані у формулі зазначеної у пункті 2.8 Положення.

22. Додатково НКРЕКП зазначила, що рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на наявності судового рішення у справі № 360/2013/20, якого не існувало на момент прийняття Постанови № 2154, і саме у зв`язку з наявністю цього рішення суди попередніх інстанцій протиправно визначили порушення Регулятором пункту 1.3. Положення № 981.

23. Також, на думку заявника касаційної скарги, суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення пункту 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII, адже прийняття оскаржуваної постанови Регулятором обґрунтовується, зокрема, недопущенням урахування необґрунтованих або завищених обсягів технологічних витрат електричної енергії в мережах розподільних компаній, а тому ЕКПТВЕ на 2020 рік було затверджено з обмеженням до рівня ЕКПТВЕ затверджених на 2019 рік. З точки зору скаржника, у даному випадку мають важливе значення дискреційні повноваження Регулятора, позаяк затвердження необґрунтованого розміру ЕКПТВЕ призвело б до зростання тарифу електричної енергії для кінцевих споживачів.

24. При цьому, висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 1.3 глави 1 Положення № 981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII відсутній.

25. Ухвалою від 23 серпня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою НКРЕКП.

26. 10 та 17 жовтня 2022 року до суду касаційної інстанції від ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» надійшло клопотання про закриття касаційного провадження у справі, яке мотивоване тим, що 29 вересня 2022 року Верховний Суд у справі № 360/2013/20 сформував висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

27. 23 лютого 2023 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній також просить закрити касаційне провадження у справі з підстав наявності висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 1.3 глави 1 Положення № 981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII у подібних правовідносинах.

28. 27 лютого 2023 року від ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» надійшли додаткові пояснення, суть яких полягає у тому, що на момент прийняття оскаржуваної у цій справі Постанови № 2154 НКРЕКП було однозначно відомо про порушення нею вимог Положення № 981 при затвердженні ЕКПТВЕ для позивача електромережами 2 класу напруги на 2020 рік. Зокрема, на момент затвердження ЕКПТВЕ на 2020 рік вимогами Положення було встановлено, що якщо розрахунковий прогнозований коефіцієнт по 1 та/або 2 класу напруги більше, ніж розрахований нормативний коефіцієнт, то значення прогнозованого коефіцієнту приймається на рівні нормативного коефіцієнту, розрахованого по даному класу напруги. Втім, НКРЕКП усупереч Положенню затвердив ЕКПТВЕ на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» по 2 класу напруги на рівні затверджених ЕКПТВЕ на 2019 рік - 0,1063 відносних одиниць, тобто нижче ніж середньорічний ЕКНТВЕ (нормативний коефіцієнті встановлений для Товариства в розмірі 0,1127 відносних одиниць.

29. Позивач наголошує, що суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі №360/2013/20 підтвердили протиправні дії НКРЕКП щодо прийняття ЕКПТВЕ для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на 2020 рік. Більше того, на момент звернення позивача до суду з даним позовом судове рішення у справі № 360/2013/20 набрало законної сили. Так, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 360/2013/20 залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду, прийнятою 16 березня 2021 року, а Товариство звернулося з позовом до суду про оскарження Постанови № 2154 у травні 2021 року.

30. Ухвалою від 26 січня 2023 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

31. У судовому засіданні представники НКРЕКП підтримали вимоги касаційної скарги та просили їх задовольнити.

32. Представник позивача просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

ІV. Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

33. Позивач у встановленому законом порядку зареєстрований у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 31443937, місцезнаходження: 91021, Луганська область, м. Луганськ, кв.Гайового, 35А, основний вид економічної діяльності 35.13 Розподілення електроенергії.

34. Листом від 05 листопада 2020 року № 01-16/2/208 ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» надало до НКРЕКП пакет документів для затвердження економічного коефіцієнта прогнозованих технологічних витрат електричної енергії (ЕКПТВЕ) на 2021 рік, у тому числі: форми звітності № 2-НКРЕ, форми звітності № 1Б-ТВЕ за три завершені річні періоди (січень - грудень), на базі яких розраховуються ЕКПТВЕ, протокол затвердження нормативних характеристик технологічних витрат електроенергії в електричних мережах ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на ІІ - ІV квартали 2020 року та І квартал 2021 року та додатки до протоколу.

35. Відповідно до розрахунків, проведених Товариством на основі форм звітності, величина ЕКПТВЕ по 2 класу напруги розрахована в розмірі 0,1393 відносних одиниць.

36. 20 листопада 2020 року відповідач прийняв Постанову № 2154, якою установив для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», як для ліцензіата з розподілу електричної енергії, економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами для 1 класу напруги - 0,0900 та для 2 класу напруги - 0,1053 (відносних одиниць).

37. Не погоджуючись із Постановою № 2154 у частині встановлення ЕКПТВЕ 2 класу напруги - 0,1053 (відносних одиниць), позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи, позиція Верховного Суду

38. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

39. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

40. Касаційне провадження у цій справі відкрито з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якої підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

41. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

42. У розрізі підстав касаційного оскарження Верховному Суду під час касаційного розгляду справи належить сформувати висновок щодо правозастосування пункту 1.3 глави 1 Положення №981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII у спірних правовідносинах.

43. За визначенням, наведеним у пункті 56 частини першої статті 1 Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (тут і далі - Закон № 2019-VIII у редакції на час виникнення спірних правовідносин), оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

44. Приписами частин першої - другої статті 45 Закону № 2019-VIII визначено, що розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

45. Відповідно до частин першої - другої статті 6 Закону № 2019-VIII державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

46. До основних завдань Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, встановлення (зміна) економічних коефіцієнтів нормативних технологічних витрат електричної енергії в електричних мережах.

47. За змістом частини першої статті 1 Закону № 1540-VIII (тут і далі - у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

48. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

49. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

50. Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом, а також формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;

51. Для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, серед іншого, приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції (пункт 1 частини першої статті 17 Закону № 1540-VIII).

52. Відповідно до частини четвертої зазначеної статті, положення якої узгоджуються з основними принципами діяльності НКРЕКП, порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення державних регульованих цін і тарифів для суб`єктів природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг, а також для інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджені Регулятором, мають бути недискримінаційними і прозорими та підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора та в офіційному друкованому виданні. При розробленні та затвердженні зазначених методик Регулятор має забезпечити, щоб суб`єкти природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг отримали належні стимули на коротко- та довгостроковий періоди щодо підвищення ефективності, ліквідації перехресного субсидіювання між видами діяльності та групами споживачів, сприяння ринковій інтеграції та безпеці постачання.

53. У разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення тарифів повинні забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат, залучення необхідних інвестицій, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості. Такі порядки (методики) повинні сприяти використанню місцевих, відновлюваних та вторинних енергетичних ресурсів, а також сприятливих до навколишнього природного середовища технологій.

54. Отже, Регулятор з метою реалізації покладених на нього завдань та функцій, у тому числі по формуванню цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг, зобов`язаний приймати рішення (постанови) з питань, що належать до його компетенції.

55. Так, у розглядуваній справі спірним є питання правильності визначення Регулятором ЕКПТВЕ електричними мережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», як оператора системи розподілу, до якого застосовується стимулююче регулювання.

56. 27 липня 2017 року НКРЕКП прийняла постанову, якою затвердила Положення № 981 (тут і далі - у редакції на час виникнення спірних правовідносин), яке визначає порядок подання, визначення та затвердження, зокрема ЕКПТВЕ. Дія цього Положення поширюється виключно на операторів систем розподілу (пункт 1.1).

57. За змістом пункту 1.2 глави 1 Положення № 981, у ньому терміни вживаються у таких значеннях, зокрема:

базовий рік - рік, що передує року, для якого розраховується економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електричної енергії;

економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електричної енергії (далі - ЕКПТВЕ) - відносна величина, розрахована згідно з цим Положенням;

прогнозний період - фіксований відрізок часу, на який здійснюється розрахунок та затверджуються відповідні показники (для операторів систем розподілу, якими не прийнято рішення щодо впровадження стимулюючого регулювання - рік; для операторів систем розподілу, якими прийнято рішення про перехід на стимулююче регулювання - регуляторний період).

58. Відтак, ЕКПТВЕ розраховується виключно у встановленому цим Положенням порядку.

59. За правилами пункту 2.1 глави 2 Положення № 981 для затвердження ЕКПТВЕ, щороку не пізніше 01 вересня, оператори системи розподілу подають до НКРЕКП: форму звітності № 2а-НКРЕКП за грудень місяць; форму звітності № 2-НКРЕ за грудень місяць; форми звітності № 1Б-ТВЕ за три завершені річні періоди (січень-грудень), на базі яких розраховуються ЕКПТВЕ; копію протоколу затвердження НХТВЕ на базі останнього завершеного річного періоду.

60. ЕКПТВЕ розраховуються НКРЕКП на прогнозний період на підставі даних форм звітності №2а-НКРЕКП, № 2-НКРЕ, № 1Б-ТВЕ та розрахованого ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року (пункт 2.2 глави 2 Положення № 981).

61. Формули, за якими визначається ЕКПТВЕ 1 та 2 класу напруги наведені у пункті 2.7 глави 2 цього Положення.

62. Як зазначалося вище, на виконання вимог пункту 2.1 глави 2 Положення № 981 ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» листом від 05 листопада 2020 року № 01-16/2/208 подано до НКРЕКП документи, необхідні для затвердження ЕКПТВЕ на 2021 рік.

63. Згідно з проведеними позивачем на основі форм звітності розрахунками, величина ЕКПТВЕ по 2 класу напруги розрахована на рівні 0,1393 відносних одиниць.

64. При цьому, ЕКНТВЕ на ІІ-ІV квартали 2017 року та І квартал 2018 року розраховані відповідачем у постанові від 16 березня 2017 року № 292 та для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» установлені по 2 класу напруги: на II квартал 2017 року - 0,1137; на III квартал 2017 року - 0,1077; на IV квартал 2017 року - 0,1125; на І квартал 2018 року - 0,1170. Середньорічний ЕКНТВЕ по 2 класу напруги для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на II-IV квартали 2017 року та І квартал 2018 року складає 0,1127.

65. Отже, середньорічне значення ЕКНТВЕ - 0,1127 є меншим, ніж отримане позивачем значення ЕКПТВЕ по 2 класу напруги на 2021 рік - 0,1393 (відносних одиниць).

66. Як обумовлено пунктом 1.3 глави 1 Положення № 981, ЕКПТВЕ затверджується НКРЕКП на прогнозний період з урахуванням змін структури балансу електричної енергії, пов`язаних зі зміною правил роботи на ринку електричної енергії, на підставі усереднених даних форм звітності № 2а-НКРЕКП-розподіл електричної енергії (місячна) «Звітні дані про обсяги розподілу електричної енергії та технологічні витрати електричної енергії за 1 та 2 класами напруги», затвердженої постановою НКРЕКП від 20 грудня 2019 року № 2897 (далі - форма звітності № 2а-НКРЕКП), № 2-НКРЕ (місячна) «Звітні дані про обсяги передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та нормативні технологічні витрати електроенергії за 1-2 класами напруги», затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 04 жовтня 2012 року № 1257 (далі - форма звітності № 2-НКРЕ), та № 1Б-ТВЕ «Структура балансу електроенергії та технологічних витрат електроенергії (ТВЕ) на передачу по електричних мережах», затвердженої наказом Міністерства енергетики України від 14 жовтня 1999 року № 289 (далі - форма звітності №1Б-ТВЕ), за три завершені річні періоди (січень-грудень), що передували прогнозному періоду, та розраховується відповідно до глави 2 цього Положення.

67. Розраховане значення ЕКПТВЕ по 1 та 2 класах напруги, без урахування відповідного показника ефективності, порівнюється із відповідним середньорічним ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року та ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік.

68. Якщо отримане значення ЕКПТВЕ більше середньорічного ЕКНТВЕ або ЕКПТВЕ, то для розрахунку ЕКПТВЕ відповідно до глави 2 цього Положення використовуються дані, що відповідають найменшому із зазначених коефіцієнтів, а саме:

якщо найменшим є значення середньорічного ЕКНТВЕ, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані, що відповідають середньорічному ЕКНТВЕ,

якщо найменшим є значення ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік.

69. Розраховані таким чином ЕКПТВЕ, крім випадків, передбачених цим Положенням, затверджуються НКРЕКП.

70. Для операторів систем розподілу, які не переходять на стимулююче регулювання, ЕКПТВЕ затверджуються на прогнозний період.

71. Для операторів систем розподілу, які переходять на стимулююче регулювання, ЕКПТВЕ затверджуються НКРЕКП для кожного регуляторного періоду в цілому в розрізі років.

72. З аналізу наведених нормативних положень слідує висновок, що при проведенні розрахунку значення ЕКПТВЕ по 2 класах напруги обов`язковим є використання даних ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, зокрема в частині порівняння розрахованих у цьому порядку значень ЕКПТВЕ 2 класу напруги, без відповідного показника ефективності, з ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік. При цьому, за правилами пункту 1.3 розділу 1 Положення № 981, якщо найменшим є значення ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік (рік, що передує року, для якого розраховується ЕКПТВЕ), яким у розглядуваному випадку є 2020 рік.

73. Суди попередніх інстанцій установили, що ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», як ліцензіата з розподілу електричної енергії, був затверджений Постановою № 2406 (набрала чинності 01 січня 2020 року) і розрахований у відповідності до норм Положення № 981 у редакції, чинній на дату прийняття цієї постанови, та становив 0,1063.

74. Тож у розрізі наведеного можна резюмувати наступне: ЕКПТВЕ, затверджене НКРЕКП на базовий рік (2020) Постановою № 2406 складає 0,1063; середньорічний ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року складає 0,1127; отримане позивачем значення ЕКПТВЕ по 2 класу напруги на 2021 рік складає 0,1393.

75. Таким чином, найменшим є значення ЕКПТВЕ, затверджене Постановою НКРЕКП №2406 на базовий рік, яким у нашому випадку є 2020 рік, а тому відповідно до пункту 1.3 глави 1 Положення № 981 для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ по 2 класу напруги на 2021 рік необхідно використовувати дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік.

76. Утім принагідно зазначити про те, що ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», не погодившись із Постановою № 2406, зокрема у частині встановлення ЕКПТВЕ по 2 класу напруги, оскаржив її у судовому порядку.

77. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 360/2013/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, адміністративний позов ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» до НКРЕКП про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

78. Визнано протиправною та скасовано з дати прийняття Постанову № 2406 у частині затвердження ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на рівні 0,1063 (відносних одиниць). Зобов`язано НУРЕКП здійснити перерахунок ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» та розрахувати відповідно до затвердженого постановою НКРЕКП від 27 липня 2017 року № 981 Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електроенергії, зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року № 1424.

79. Отже, вказаними судовими актами підтверджено неправильність розрахованого для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на базовий рік (2020 рік), який у подальшому був використаний НКРЕКП при визначенні ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для позивача у спірній Постанові № 2154.

80. За таких умов НКРЕКП під час визначення ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» не могла дотрималася вимог пункту 1.3 глави 1 Положення №981, яким передбачено обов`язкове врахування значення ЕКПТВЕ на базовий рік, який у випадку позивача був розрахований неправильно.

81. Відтак, є цілком обґрунтованою позиція судів обох інстанцій про те, що здійснений відповідачем розрахунок ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на 2021 рік не відповідає вимогам пункту 1.3 Положення № 981.

82. Реагуючи на доводи касаційної скарги про те, що на момент прийняття спірної Постанови №2154 судового рішення у справі № 360/2013/20, яким Постанову № 2406 визнано протиправною та скасовано з дати прийняття, не існувало, а відтак, НКРЕКП не мала підстав не враховувати ЕКПТВЕ по 2 класу напруги на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на рівні 0,1063, колегія суддів зазначає наступне.

83. Дійсно, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 360/2013/20 набрало законної сили лише 16 березня 2021 року, водночас це не свідчить про правомірність розрахованого відповідачем для позивача ЕКПТВЕ по 2 класу напруги на базовий рік (2020 рік).

84. Колегія суддів наголошує, що судовими рішеннями у справі № 360/2013/20 лише підтверджено, що НКРЕКП усупереч вимогам Положення № 981 затвердила для позивача неправильні показники ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік, що у подальшому призвело до неправильного розрахунку ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021 рік. Як слушно зауважив суд апеляційної інстанції, у даному випадку є визначальним факт підтвердження судовим рішенням протиправності Постанови № 2406 у відповідній частині та неправильного розрахунку Регулятором для позивача ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік.

85. В указаному аспекті варто звернутися до приписів частини другої статті 19 Конституції України, яка закріплює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

86. Ця норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

87. «На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

88. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

89. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

90. На підставі наведеного Верховний Суд резюмує, що сам по собі факт чинності Постанови №2406 на час затвердження ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на 2021 рік не спростовує факту допущеного НКРЕКП порушення вимог пункту 1.3 глави 1 Положення № 981, яке призвело до порушення прав ліцензіата з розподілу електричної енергії, що виразилося у затвердженні неправильного значення ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на 2021 рік.

91. Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що постановою від 29 вересня 2022 року у справі № 360/2013/20, про яку зазначалося вище, Верховний Суд підтвердив правильність висновків Луганського окружного адміністративного суду та Першого апеляційного адміністративного суду щодо протиправності Постанови № 2406 у частині затвердження ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2020 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на рівні 0,1063 (відносних одиниць).

92. Касаційна скарга НКРЕКП у названій справі була подана також з підстави, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, з-поміж іншого, через відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування пункту 1.3 та 4 розділу Положення № 981 та підпункту 4 пункту 3 статті 3 Закону №1540-VIII.

93. За результатами касаційного розгляду справи Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2022 року сформував висновок, зокрема, щодо застосування пункту 1.3 глави 1 Положення № 981, який полягає у тому, що затвердження відповідачем ЕКПТВЕ на 2020 рік по 2 класу напруги з обмеженням до рівня ЕКПТВЕ затверджених на 2019 рік, породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав та обґрунтованості такого розрахунку.

94. Вказаний висновок колегія суддів уважає за можливе поширити й на спірні правовідносини, позаяк у справі № 360/2685/21 неправильний розрахунок ЕКПТВЕ для 2 класу напруги на 2021 рік також породжує для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» вказані негативні наслідки та, більше того, продовжує порушення прав ліцензіата.

95. Ще однією підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 4 частини третьої статті 3 Закону №1540-VIII у подібних правовідносинах у розрізі дискреційності повноважень НКРЕКП щодо затвердження ЕКПТВЕ електромережами 1 та 2 класів напруги на відповідний період.

96. У вимірі цієї підстави касаційного оскарження та наведених на її обґрунтування доводів колегія суддів знову-таки звертає увагу на постанову Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 360/2013/20, у якій, окрім висновку щодо правозастосування пункту 1.3 глави 1 Положення № 981, сформовано правову позицію щодо питання застосування пункту 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII, згідно з якою у спірних правовідносинах повноваження НКРЕКП не є дискреційними, оскільки існує лише один варіант правомірної поведінки -затвердження ЕКПТВЕ, розрахованих на підставі Положення № 981 та у встановленому ним порядку.

97. Зазначений висновок суд касаційної інстанції мотивував тим, що під поняттям «дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень» слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

98. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

99. Отже, під дискреційним повноваженням розуміється таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

100. Вказані критерії неодноразово застосовані Верховним Судом у низці своїх рішень при наданні оцінки означеному поняттю і колегія суддів не вбачає підстав для їхнього незастосування у розглядуваній ситуації.

101. Колегія суддів зауважує, що пункт 4 частини третьої статті 3 Закону № 1540-VIII визначає забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами, як одне із основних завдань Регулятора. Втім, при забезпеченні виконання цього завдання Регулятор не повинен діяти усупереч іншим нормам чинного законодавства, як-от наприклад, затверджувати ЕКПТВЕ електромережами 1 та 2 класів напруги на відповідний період з порушенням вимог Положення № 981.

102. Ураховуючи правове регулювання спірних правовідносин у зіставлення з установленими судами обставинами, колегія суддів дійшла до висновку, що НКРЕКП не доведено у судовому порядку обґрунтованості та правомірності Постанови № 2154 у частині затвердження ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021 рік для ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на рівні 0,1053 відносних одиниць, що є підставою для визнання цієї постанови протиправною та скасування з дати прийняття.

103. Переглянувши оскаржувані рішення у межах доводів і вимог касаційного оскарження, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Суд не встановив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права - пункту 1.3 глави 1 Положення № 981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII, а також порушень норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

104. Стосовно клопотання позивача про закриття касаційного провадження колегія суддів зазначає наступне.

105. Передумовою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України слугували обґрунтування скаржника щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень пункту 1.3 глави 1 Положення № 981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування указаних норм права у подібних правовідносинах.

106. 29 вересня 2022 року Верховний Суд у справі № 360/360/2013/20 ухвалив постанову, в якій сформував висновки щодо застосування пункту 1.3 глави 1 Положення № 981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII у подібних правовідносинах, суть та зміст яких наведено вище.

107. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

108. З конструкції цієї процесуальної норми слідує, що касаційне провадження підлягає закриттю у випадку, якщо до його відкриття Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку. При цьому, викладення такого висновку після відкриття касаційного провадження не створює підстав для його подальшого закриття.

109. Тож оскільки на день відкриття касаційного провадження у розглядуваній справі - 23 серпня 2022 року висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 1.3 глави 1 Положення №981 та пункту 4 частини третьої статті 3 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII у подібних правовідносинах не був сформований, то підстави для застосування пункту 4 частини першої статті 339 КАС України та, відповідно, закриття касаційного провадження, відсутні.

110. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

111. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

112. Ураховуючи наведені у цій постанові висновки та приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу НКРЕКП слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VІ. Судові витрати

113. З огляду на результат касаційного розгляду справи судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 360/2685/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 24 березня 2023 року.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк