Справа № 520/2504/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 р. Справа № 520/2504/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Ткаченко Д.М.,

за участі представників:

позивача - Чубаренка О.О., відповідачів - Озацької О.В., Гранкіної Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот", з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.01.2023 року №3.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що прийняте Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкове повідомлення - рішення від 27.01.2023 року №3 є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 09.02.2023 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання від 28.02.2023 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надано відзив на позов (а.с. 53 - 60), в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що наказ Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.12.2022 року №93-п про проведення фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" був вручений представнику підприємства до початку проведення перевірки, пред`явлені до ознайомлення направлення на перевірку та службові посвідчення. Вищевказаний наказ прийнятий відповідачем на підставі положень ст. ст. 20, 75, 80, 191 ПК України. З посиланням на постанову Верховного Суду від 02.03.2018 року по справі №820/2762/17 зазначив, що вказівка позивача на окремі дефекти наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оскаржуваного питання значення не має, оскільки відповідно до усталеної практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти ПК України не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. В свою чергу, посилання представника позивача на численну практику Верховного Суду (постанова ВС від 08.09.2020 по справі №640/21536/19, від 22.09.2020 по справі №520/1304/20, від 19.11.2020 по справ №160/7971/19) не може бути взято до вагу та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки викладені в них висновки не є аналогічними обставинам цієї справи. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

В судовому засідання представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов у зв`язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши в судовому засідання пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2022 року Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків видано наказ №93-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" ()», яким на підставі п.п. 80.2.2 п.80.2 ст.80 розділу II, п.п.191.1.4, п.191.1 ст.191, керуючись п.п.20.1.6, п.п.20.1.7, п.20.1.8, п.п.20.1.9, п.п.20.1.10, п.п.20.1.11, п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.80.8 ст.80, абз.4 п.69.2 ст.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на органи ДПС наказано провести з 29.12.2022 року фактичну перевірку ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" тривалістю не більше 10 діб з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного провадження діяльності господарського об`єкту (супермаркету) за адресою: м. Харків, Слобідський район, пр. Гагаріна, 165 за період діяльності з 01.11.2022 року по дату закінчення перевірки (а.с. 9).

На підставі вищевказаного наказу Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків видані направлення №96 від 29.12.2022 року та №97 від 29.12.2022 року на проведення фактичної перевірки.

За результатами фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" посадовими особами Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт фактичної перевірки №6/35-00-07-03-05/43094673 від 06.01.2023 року, висновками якого встановлено відповідні порушення.

На підставі вищевказаного акту фактичної перевірки Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення - рішення від 27.01.2023 року №3, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 487 827,30 грн. (а.с. 25).

Позивач не погоджується з податковим повідомленням - рішенням, серед іншого, з підстав того, що контролюючим органом порушено процедуру проведення у відношенні нього фактичної перевірки, оскільки в наказі Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.12.2022 року №93-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" не наведено фактичних підстав для її призначення, визначених пп.80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п.16.1.9 п.16.1. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Підпунктом 16.1.13 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 80 ПК України чітко визначено порядок та підстави проведення фактичної перевірки, а саме наступними нормами:

Пункт 80.1 статті 80 ПК України - фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.5 статті 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із абз.3 п.81.1 статті 81 ПК України, у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Здійснивши аналіз статей 75-81 ПК України, суд зауважує, що вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз.3 п.81.1 статті 81 цього Кодексу, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Зміст наказу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.12.2022 року №93-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" свідчить, що фактична перевірка у відношенні позивача призначена на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, однак не зазначені обставини, яка чітко повинні визначати мету її проведення та власне самі фактичні підстави, що випливають із згаданої норми податкового законодавства щодо зазначеного платника податків.

Тобто, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норму Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому, відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення.

Суд вважає, що для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Тобто, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які і визначають підстави для такої перевірки. Тому оцінка правомірності проведеної перевірки повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки. При цьому суд зазначає, що "підстава" це не посилання на пункт 80.2 статті 80 ПК України, а обставини, які в цьому підпункті розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під "підставою" у підпункті 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 1 липня 2019 року по справі № 140/2181/18, від 10 липня 2019 року по справі N 160/7669/18).

При цьому, стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Необхідність зазначення в наказі про проведення фактичної перевірки конкретних підстав для її призначення, зазначення інформації, яка свідчить про порушення законодавства або про їх можливі порушення підтверджується позицією Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 826/28170/15, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Суд зазначає, що інформація, на підставі якої прийнято наказ про проведення фактичної перевірки, повинна містити конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Однак, відповідач посилаючись на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України жодним чином не обґрунтував наявність підстав для проведення фактичної перевірки, які передбачені вищевказаною нормою, зокрема щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про можливі порушення платником податків тих вимог чинного законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, що в свою чергу унеможливлювало для платника чітко розуміти мету такої перевірки, позаяк є незрозумілим про яке можливе порушення з його боку може йти мова.

Отже, зазначення в наказі лише підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, без посилання на конкретні обставини, не є підставою для проведення фактичної перевірки.

Суд звертає увагу, що наказ Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.12.2022 року №93-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" містить посилання на підпункти 80.2.2 п. 80.2, п. 80.6, п.80.8 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, а також Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У вищевказаному наказі також зазначено, що метою вищевказаної перевірки товариства є здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного провадження діяльності господарського об`єкту (супермаркету) платника податків.

Водночас, Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України (ст. 15 вказаного Закону).

У свою чергу, як зазначалося вище Податковий кодекс України надає контролюючому органу право для призначення та проведення фактичної перевірки за умови обов`язкової наявності однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 Податкового Кодексу України.

Однак, зміст наказу про проведення фактичної перевірки не містить посилання на інформацію, отриману від державних органів або органів місцевого самоврядування, щодо можливого порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, крім того не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів Північним міжрегіональним управлінням встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені такі факти.

При цьому, суд зазначає, що положення підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України не передбачає призначення та проведення фактичної перевірки на предмет дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного провадження діяльності господарського об`єкту платника податків.

Таким чином, з огляду на відсутність у спірному наказі будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення у відношенні позивача фактичної перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, суд вважає, що податковий орган не довів суду наявності правових підстав для винесення наказу на проведення фактичної перевірки у відношенні позивача.

Зважаючи на відсутність в наказі про проведення фактичної перевірки будь-якого посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, суд вважає, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено незаконно.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14), від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2018 (справа № 1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа № 808/1746/15) та від 04.02.2019 (справа № 807/242/14).

При цьому, суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки, про що також неодноразово висловився Верховний Суд у своїх постановах від 19.11.2019 у справі №160/8859/18, від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17.

В постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18 (адміністративне провадження №К/9901/25669/19) судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Так, в постановах Верховного Суду від 22 вересня 2020 року по справі №520/8836/18 та від 02.06.2021 року у справі № 826/6266/16 зазначено, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Зважаючи на порушення контролюючим органом законодавства та процедури проведення фактичної перевірки у відношенні позивача (наказ Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.12.2022 року №93-П «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" не містить конкретних фактичних підстав для призначення та проведення такої перевірки), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" та скасування податкового повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.01.2023 року №3.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 26 840,00 грн., який підлягає стягненню з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" (, адреса: пров. Усенка, буд. 2, м. Харків, 61093) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, адреса: вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 27.01.2023 року №3.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистрибуційно-логістична компанія "Пілот" () судові витрати в розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2023 року.

Суддя О.В.Шевченко