Справа № 140/8077/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8077/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Авто-Трейд Інтернешнл до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю 777 Авто-Трейд Інтернешнл (далі ТзОВ 777 Авто-Трейд Інтернешнл, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.11.2022 № UA 205050/2022/000117/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2022 між ТзОВ 777 Авто-Трейд Інтернешнл та ZUID NEDERLAND REIZEN B.V. (Королівство Нідерланди) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 08112022, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар: автобуси VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin ХМGDE02FS0H015161, VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_1 , VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_2 , а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті.

Загальна сума контракту становить 15000 євро, ціна однієї одиниці товару становить 5000 євро. На виконання умов контракту позивачем 11.11.2022 на рахунок продавця перераховано 15000 євро.

Відповідно до інвойсу від 08.11.2022 № В00574/22132 продавцем поставлено автобус VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_1 .

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом позивача було подано до Волинської митниці митну декларацію №22UA90U2, в якій митна вартість визначена за основним першим методом, а саме на основі ціни товару. Разом з митною декларацією декларант надав митному органу пакет документів на підтвердження митної вартості, а саме: інвойс від 08.11.2022 № В00574/22132; сертифікат з перевезення товару від 10.11.2022 №AF01161051; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.11.2022 № НОМЕР_3 ; банківський платіжний документ №44 від 11.11.2022; висновок про якісні характеристики товарів №2492 від 17.11.2022; контракт №08112022 від 0811.2022; договір про надання послуг митного брокера № 04/09 від 04.09.2020; документ про зняття з обліку від 17.11.2022; копію митної декларації країни відправлення № MRN22NLLA9SRІAWRQWD56 від 09.11.2022; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.014.49553-22 від 18.11.2022.

Проте, 18.11.2022 декларанту надійшло від митного органу повідомлення про наявні розбіжності у поданих документах та відсутності усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Зокрема, вказано, що згідно рахунку-фактури від 08.11.2022 № В00574/22132 вартість товару становить 5000 євро, що не відповідає сумі 15000 євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11.11.2022. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару від 10.11.2022 №AF01161051 містить посилання на рахунок-фактуру № 22132, а до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22132 від 08.11.2022.

У відповідь на повідомлення митного органу позивачем надано пояснення у яких зазначено, що ціна однієї одиниці товару становить 5000 євро, а за платіжним доручення покупцем сплачено за три транспортних засоби 15000 євро.

В сертифікаті №AF01161051 від 10.11.2022 зазначена експортна митна декларація країни експорту до якої надано сертифікат Євро 1. В експортній митній декларації також зазначено вартість автобуса 5000 євро.

Однак, незважаючи на подання повного переліку документів для підтвердження заявленої митної вартості митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості від 18.11.2022 №UA205050/2022/000117/2 з підстав ненадання декларантом решти витребуваних документів та відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом на рівні 8100 євро.

Внаслідок цього відповідач також прийняв картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001923 від 18.11.2022.

Позивач вважає вказане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які не містили розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар, а тому подавати їх повторно на вимогу митного органу не було підстав. Заявлена вартість базувалась на контрактній вартості товару. При цьому, зазначає, що до ВДМ №22UA90U2 від 18.11.2022 декларантом самостійно подано платіжне доручення від 11.11.2022 № 44, а висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, відносяться до додаткових документів, які можуть витребовуватись у декларанта виключно за умови відсутності можливості визначити митну вартість на основі документів, передбачених у частині 2 статті 53 МК України.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (а.с. 41).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с. 44-50). В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, які ввозяться на митну територію України не може бути визнаною за вибраним декларантом методом, оскільки подані документи містять наступні розбіжності: згідно рахунку-фактури № від 08.11.2022 № В00574/22132 вартість товару становить 5000 євро, що не відповідає сумі 15000 євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11.11.2022. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару від 10.11.2022 №AF01161051 містить посилання на рахунок-фактуру № 22132, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22132 від 08.11.2022.

Такі розбіжності, на думку відповідача, є підставою для сумніву щодо впливу третіх осіб на формування числових значень митної вартості. Декларанту була надана можливість і право спростувати ці розбіжності, однак декларант цього не зробив.

Відповідач зауважив, що у платіжному документі від 11.11.2022 №44 міститься посилання виключно на дані контракту, проте відсутнє посилання на інвойс у відповідності до якого здійснюється оплата, а тому таке платіжне доручення не є достатнім доказом митної вартості товару.

Додатково відповідач зазначив, що під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару за МД №22UA90U2 від 18.11.2022 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику.

Оскільки декларант не надав усіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом. Через неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості для митного органу та декларанта) митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС Держмитслужби).

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є таким, що відповідає вимогам митного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач не погодився з аргументами відповідача та просив позов задовольнити повністю, з підстав, наведених у позовній заяві (а.с. 69-70).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2022 між ТзОВ 777 Авто-Трейд Інтернешнл (покупцем) та ZUID NEDERLAND REIZEN B. V. (Королівство Нідерланди) (продавцем) укладено зовнішньоекономічний контракт № 08112022, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар: автобуси VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin ХМGDE02FS0H015161, VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_1 , VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_2 , а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у контракті. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в інвойсах, що є невід`ємною частиною договору (а. с. 13-15).

Згідно з умовами договору ціна контракту встановлюється в євро. Валютою платежу за цим контрактом є євро. Загальна сума контракту становить 15000 євро; ціна однієї одиниці товару 5000 євро (п. 2 контракту).

На виконання умов договору, 08.11.2022 компанія ZUID NEDERLAND REIZEN B. V. виставила позивачу рахунок-фактуру № В00574/22132, згідно з яким вартість товару VDL-BERKHOF AMBASSADOR, номер шасі НОМЕР_1 , становить 5000 євро (а.с. 16, 17 переклад).

18.11.2022 декларант позивача для митного оформлення ввезеного на територію України товару: автобус міський, що був у використанні VDL-BERKHOF AMBASSADOR vin ХМGDE02FS0H016138 подав митну декларацію №22UA90U2. У графі 42 якої зазначено фактурну вартість товару у сумі 5000,00 євро. Митна вартість становить 188840,50 грн, яку визначено за першим методом за курсом валюти 37,7681 грн за 1 євро (а. с. 21).

До митної декларації додано: рахунок-фактуру (інвойс) від 08.11.2022 № В00574/22132; сертифікат з перевезення товару від 10.11.2022 №AF01161051; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 07.11.2022 № НОМЕР_3 ; банківський платіжний документ №44 від 11.11.2022; висновок про якісні характеристики товарів №2492 від 17.11.2022; контракт №08112022 від 0811.2022; договір про надання послуг митного брокера № 04/09 від 04.09.2020; документ про зняття з обліку від 17.11.2022; копію митної декларації країни відправлення № MRN22NLLA9SRІAWRQWD56 від 09.11.2022; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.014.49553-22 від 18.11.2022.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею 18.11.2022 надіслано декларанту повідомлення про наявні розбіжності у поданих документах та відсутності усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Зокрема, вказано, що згідно рахунку-фактури від 08.11.2022 № В00574/22132 вартість товару становить 5000 євро, що не відповідає сумі 15000 євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11.11.2022. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару від 10.11.2022 №AF01161051 містить посилання на рахунок-фактуру № 22132, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22132 від 08.11.2022. У зв`язку з цим, позивачу запропоновано надати додаткові документи на підтвердження складових митної вартості, а саме: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а. с. 28).

У відповідь на повідомлення митного органу позивачем надано пояснення, у яких зазначено, що ціна однієї одиниці товару становить 5000 євро, а платіжним дорученням покупцем сплачено за три транспортних засоби 15000 євро. В сертифікаті Євро 1 №AF01161051 від 10.11.2022 зазначена експортна митна декларація країни експорту до якої надано сертифікат Євро 1. В експортній митній декларації також зазначено вартість автобуса 5000 євро (а. с. 29).

18.11.2022 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2022/000117/2 (а.с. 24-25) відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом на рівні 8100 євро, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картка відмови) №UA205050/2022/001923 (а.с. 26).

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив: згідно рахунку-фактури № В00574/22132 від 08.11.2022 вартість товару становить 5000 євро, що не відповідає сумі 15000 євро, вказаній у платіжному дорученні № 44 від 11.11.2022. Також дане платіжне доручення містить лише посилання на контракт; сертифікат про походження товару №AF01161051 від 10.11.2022 містить посилання на рахунок-фактуру № 22132, до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру № В00574/22132 від 08.11.2022 (а. с. 24-25).

В оскаржуваному рішенні також вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 на рівні 8100 євро/од. за МД №UA205050/2022/26086 від 10.05.2022.

В оскаржуваному рішенні зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №22UA90U7 від 19.11.2022 (а.с. 22) шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: автобуса міського VDL-BERKHOF AMBASSADOR, номер шасі НОМЕР_1 за основним методом (за ціною договору (контракту) та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зокрема, контракт №08112022 від 08.11.2022; рахунок-фактуру (інвойс) від 08.11.2022 № В00574/22132; банківський платіжний документ №44 від 11.11.2022).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Так, контрактом №08112022 від 08.11.2022 визначено, що загальна сума контракту становить 15000,00 євро; ціна однієї одиниці товару становить 5000,00 євро.

Відповідно до рахунку-фактури від 08.11.2022 № В00574/22132 вартість товару VDL-BERKHOF AMBASSADOR, номер шасі НОМЕР_1 , 14.11.2007 року виготовлення, колір білий, потужність 160кВт, 6693 см 3, екологічний клас ЕЕV становить 5000 євро. Вказаним рахунком-фактурою визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну.

Ціна товару в рахунку-фактурі від 08.11.2022 № В00574/22132 (5000 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №22UA90U2 від 18.11.2022 (графа 22).

Крім того, на підтвердження оплати за товар у відповідності до умов поставки, визначених у контракті №08112022 від 08.11.2022 та інвойсі № В00574/22132 від 08.11.2022, декларант надав митному органу платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №44 від 11.11.2022 про оплату на адресу іноземного контрагента ZUID NEDERLAND ОСОБА_1 згідно зазначеного вище контракту коштів в сумі 15000 Євро. При цьому, у листі на адресу митниці позивач пояснив, що вказана сума є оплатою за три транспортних засоби.

При цьому суд зазначає, що в листі на повідомлення митниці декларант пояснював, що надане платіжне доручення є оплатою за поставку трьох транспортних засобів, а тому цілком логічно, що сума в наданому платіжному дорученнях не буде збігатися із сумою, зазначеною в інвойсі. З огляду на загальну суму контракту таке пояснення не суперечить умовам, про які сторони домовилися. Ціна однієї одиниці товару становить 5000 євро, що встановлено пунктом 2 контракту від 08.11.2022 № 08112022.

Також однією із підстав, якою відповідач обґрунтовує рішення про коригування митної вартості товарів, є та обставина, що сертифікат про походження товару №AF01161051 від 10.11.2022 містить посилання на рахунок-фактуру №22132, а до митного оформлення надано декларантом рахунок фактуру від 08.11.2022 № В00574/22132.

З цього приводу суд зазначає, що у сертифікаті про походження товару від 10.11.2022 №AF01161051 вказаний неповний номер рахунку-фактури - № В00574/22132, а зазначено тільки його порядковий номер 22132. Поряд з тим, у рахунку-фактурі від 08.11.2022 № В00574/22132 та сертифікаті про походження товару від 10.11.2022 №AF01161051 повністю ідентифікований транспортний засіб, який ввозиться на митну територію України за маркою, типом, VIN-кодом та роком випуску.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; платіжних або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних документів, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього), специфікація та рахунок-фактура (інвойс).

Також суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати банківські платіжні документи, оскільки декларантом позивача до митного оформлення було надано платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №44 від 11.11.2022 про сплату коштів іноземному контрагенту ZUID NEDERLAND REIZEN B. V.

Аналогічно безпідставною є вимога митного органу надати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, оскільки доказів про понесення позивачем таких витрат матеріали справи не містять.

Так само ненадання виписки з бухгалтерської документації за умов, відповідно до яких товар ввозився на митну територію України, не може позбавляти позивача можливості декларувати товар на підставі документів, що підтверджують ціну товару та які були сформовані (виписані) продавцем.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зазначає, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Щодо митної декларації МД №UA205050/22/21290 від 10.05.2022, рівень митно вартості 8100 євро/од., яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, суд зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числове значення митної вартості товару.

Стосовно спрацювання системи управління ризиками, то суд зазначає, що це є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.06.2022 по справі №280/1824/19, які в силу положень частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 18.11.2022 №UA205050/2022/000117/2 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати, а позов задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 22.11.2022 №189 (а.с.12).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 18.11.2022 № UA 205050/2022/000117/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 777 Авто-Трейд Інтернешнл судовий збір у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю 777 Авто-Трейд Інтернешнл (43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, 124, ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ).

Суддя Р.С. Денисюк