Справа № 229/718/23
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 229/718/23
Номер провадження № 229/718/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.

при секретарі Тертичной Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дружківського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Комарницького С.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 30 січня 2023 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Комарницького С.С. про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначає, що 06 січня 2023 року приблизно в 13 годині 49 хвилина, він, керував автомобілем «TOYOTA RAV-4 HYBRID» реєстраційний номер НОМЕР_1 на 450км а/ш М-05 (с.Алтестове Одеської обл.) в напрямку м.Одеса. З якою точно швидкістю їхав автомобіль, він не пам`ятає, але з невеликою. Знаків обмеження швидкості, населеного пункту, а також знаків щодо відеозйомки порушень ПДР, не було.

Його було зупинено працівниками поліції та складено постанову ЕАР № 6376008, за ст. 122 ч. 1 КУпАП, з винесеною сумою штрафу 340 гривень.

З винесеною постановою він не погоджується та вважає, що вона підлягає скасуванню за наступних підстав.

По-перше, якщо дійсно були встановлені дорожні знаки, то їх неможливо побачити за великим потоком вантажного транспорту, тобто в його діях відсутні ознаки порушення дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км на годину), а відповідно і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Друге, поліцейський не зупиняв його відповідно до вимог ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" , не з`ясував хто знаходився за кермом.

Трете, відповідач не надав йому своє службове посвідчення, не роз`яснив належним чином скоєного.

Четверте, відповідач позбавив його можливості скористуватися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме, порушив вимоги ст. 278,279 КУпАП.

П`яте, відповідач не надав під час зупинки ніякої допомоги, щоб прибрати транспортний засіб з проїзної частини.

Окрім, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП.

У постанові взагалі відсутній опис обставин, а саме, вказано, що 06 січня 2023 року о 13 годин 49 хвилин 24 секунд на 450км а/ш М-05 автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 91 км/год в порушення дор. Знаку 3.29 ПДР України, але ніяких знаків ні він, ні два його знайомих, які знаходились в автомобілі, не бачили. Поліціанти виконували службові обов`язки на аварійно небезпечній ділянці (видимість проїзної частини менш ніж 300 метрів, а також там знаходилась зупинка громадського транспорту). Тобто, мова йде про фальсифікацію фабули у адміністративній постанові, та внесення неправомірних даних. З постанови вбачається, що він порушив вимоги дорожнього знаку 06 січня 2023 о 13 годин 49 хвилин 24 секунд, і це є абсурдом. Також, якщо це дійсно було порушення дорожнього знаку обмеження швидкості 50км/год в населеному пункті с.Алтестове Одеської області, то необхідно було вказати точну адресу, вулицю, прив`язку до найближчого будинку, або повністю назву автошляху, що безпосереднью повинно бути відображено у постанові.

Крім того, в постанові зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що в даній постанові відсутнє.

Постанова була складена без його опитання, та свідків.

А згідно Інструкції з оформлення поліціантами матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (якої встановлено не було). За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). А в даному випадку Відповідачем зухвало та грубо були порушені вище вказані вимоги чинного законодавства України.

Отже, притягнення його до адміністративної відповідальності з цих підстав, не ґрунтується на Законі.

Просить скасувати постанову від 06 січня 2023 року серії ЕАР № 6376008 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03 лютого 2023 року провадження по справі було відкрито та справу призначено у судове засідання на 10 лютого 2023 року (а.с.16).

09 лютого 2023 року до Дружківського міського суду надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (а.с.24-25).

Ухвалою Дружківського міського суду від 10 лютого 2023 року клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача було задоволенно, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було залучено до участі по справі (а.с.27).

23 лютого 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшло пояснення на позовну заяву від Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції (а.с.38-49).

27 лютого 2023 року до Дружівського міського суду Донецької області надійшли додаткові пояснення від позивача ОСОБА_1 (а.с.122-124).

Позивач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.23,132).

Відповідач інспектор УПП в Донецькій області Комарницький С.С. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином (а.с.37).

Представник третьої особи УПП в Донецької області у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, у задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі (а.с.128-129).

Відповідно до ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У цьому випадку, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з вимогами ст. 229 КАС.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив наступні висновки.

Згідно постанови ЕАР № 6376008 від 06 січня 2023 року, зазначено, що о 13 годин 49 хвилин 24 секунд на 450км а/ш М-05 автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 91 км/год в порушення знаку 3.29 ПДР України, у населеному пункті с.Алтестове Одеської області.

Вищезазначене адміністративне правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAM II LTI 20/20 № ТС008449.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі частини перша і друга статті 178.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.4 - ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху на дорогах встановлюється безпечна та максимальна швидкість з якою дозволено рухатися транспортним засобам на певних ділянках доріг.

Відповідно до п. 1.9 - ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

У відповідності до п. 1.10 - ПДР України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

Відповідно до п. 2.3 - ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Так, пунктом 12.1 - ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.9 б ПДР України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, згідно відповіді зі служби автомобільних доріг в Одеській області №01-3154/12 від 28 серпня 2021 року на 450 км автодороги М-05 «Київ-Одеса» знаходиться аварійно небезпечний пішохідний перехід в одному рівні, біля якого раніше відбувалась значна кількість дорожньо-транспортних пригод. З метою виконання окремого доручення Державного агенства автомобільних доріг України № 26.09.2017 р. № 317-ОД щодо застосування ступінчастого обмеження швидкісного режиму до 50 км/год у зонах наземних пішохідних переходів, де водіями часто порушуються правила дорожнього руху, у тому числі недотримання швидкісного режиму в місцях їх розміщення, на зазначеній ділянці автодороги М-05 Київ-Одеса км 450, згідно типової схеми організації дорожнього руху встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху», зазначені дорожні знаки обмеження швидкості є постійними. Вказана схема долучена до матеріалів справи (а.с.57).

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому суд, вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абзаців 1-2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, положеннями ст. ст. 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Окрім того, суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ є, насамперед, засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що випливає із змісту Методичних рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM ІІ для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Inc, США, використання лазерного вимірювача TruCam ІІ LTІ 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що факт руху автомобіля, яким керував позивач, зі швидкістю 91 км/год, підтверджується фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ІІ № ТС008449 (а.с. 52).

Правильність використання приладу вимірювання швидкості «TruCAM ІІ» LTI 20/20, серійний номер ТС008449, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02-3560, за яким вказано про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IES 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт). Термін дії експертного висновку до 24.12.2023 (а.с. 65).

Також, в матеріалах справи наявний Сертифікат перевірки типу (дійсний до 26.12.2028), Сертифікати відповідності щодо лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ, видані ДП «Укрметртестстандарт» (а.с.70-71).

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Закон №1314-VI не передбачає повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як сертифікація взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam. Міжповірочний інтервал для нього становить не більше одного року.

Також той факт, що лазерний вимірювач TruCam ІІ LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості руху, тобто створений для утримання в руках під час вимірювання підтверджується листом ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 №22-38/49.

Щодо поводів позивача про те, що він не бачив або не мав можливості бачити дорожній знак "обмеження швидкості руху" , суд зазначає наступне.

Наявність вказаного дорожнього знаку на даної дільниці автошляху підтверджено відповідю зі служби автомобільних доріг в Одеській області №01-3154/12 від 28 серпня 2021 року (а.с.57).

При цьому, суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAM ІІ LTI 20/20 № ТС008449.

На роздруківці файлу з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM ІІ LTI 20/20 № ТС008449 зазначено: дата здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу 06.01.2023; місце здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу М-05; максимально допустима швидкість з якою може рухатися транспортний засіб 50 км/год; швидкість з якою рухався транспортний засіб під керуванням позивача 91 км/год; дистанція на якій здійснювалося вимірювання швидкості руху транспортного засобу 138.6 м; серійний номер лазерного вимірювання швидкості руху транспортних засобів ТС008449 (а.с.52).

Окрім того, Департаментом патрульної поліції надано відеозапис з приладу TruCam ІІ LТІ 20/20 №ТС008449 ("Відеозапис правопорушення ОСОБА_1 ) та відеозаписи з портативного відеореєстратора інспектора, засвідченні електронно цифровим підписом.

З наданих відеозаписів вбачається, що інспектор підходить до транспортного засобу «TOYOTA RAV-4 HYBRID» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_1 , привітався, назвав своє прізвище та посаду.

Також інспектор повідомив прозивача про причину зупинки транспортного засобу, а саме: перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу, рух зі швидкістю 91 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» та відповідно до п. 2.4 ПДР України повідомив про необхідність надання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію на цей транспортний засіб.

При цьому, на вимогу громадянина ОСОБА_1 інспектор надав для ознайомлення своє службове посвідчення.

В подальшому інспектор, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6376008 від 01 січня 2023 р року, якою прийняв рішення про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, роз`яснив строки на сплату штрафу за вказаною постановою та надав вищевказану постанову громадянину ОСОБА_1 для ознайомлення.

Після закінчення розгляду справи інспектор, оголосив внесену постанову та надав її копію позивачу, про що свідчить власний підпис останнього у графі № 9 оскаржуваної постанови та підтверджується відеозаписами (а.с.51).

Отже, факт порушення позивачем ПДР України підтверджується матеріалах справи.

Окрім того, позивач під час спілкування з інспектором не виявляв бажання ознайомлюватися з матеріалами справи, взагалі не вислювлював жодних заперечень.

Щодо доводів позивача про ненадання йому можливості скористатися правовою допомогою, суд зазначає наступне.

Так, Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Судом враховується, що санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що інспектором роз`яснено позивачу, що він має право на отримання правової допомоги та може користуватися послугами адвоката.

Разом з тим, доказів, що у реалізації такого права позивачу було відмовлено, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд вважає, що транспортний засіб «TOYOTA RAV-4 HYBRID» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , рухався на ділянці дороги Одеська область, Біляївський район, с. Алтестове, 450 км автомобільної дороги М-05 «Київ-Одеса» зі швидкістю 91 км/год в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 49 км/год та порушив п. 12.9 б ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що належним чином відображено в оскаржуваній постанові, яка прийнята відповідно до норм чинного законодавства, є законною та скасуванню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор дорожньої патрульної служби діяв в межах наданих йому повноважень, у порядку та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.. 259,287,288,289 Купам, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Комарницького С.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21 березня 2023 року.

Суддя : А.Л.Гонтар