Справа № 420/16394/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 березня 2023 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням суду від 18.01.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 12 від 18.08.2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2022 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до пільгового стажу перiод роботи ОСОБА_1 з 01.08.2001 року по 11.10.2013 року згідно довідки №01-16/75 від 15.08.2022 року «Головного управління реконструкції шахт» державного унітарного підприємства ДНР.В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набрало законної сили 02.03.2023 року.

21.03.2023 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що з метою отримання інформації про належне виконання рішення суду відповідачу направлена заява із проханням повідомити про виконання рішення суду від 18.01.2023 року. Відповідачем 17.03.2023 року надано відповідь, в якій зазначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.203 року по справі №420/16394/22 не надходило.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, з аналізу наведених норм вбачається, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з цим, позивач не навів обставин та не надав доказів, які підтверджують необхідність встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з наданих до суду представником позивача доказів, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 17.03.2023 року повідомило представника, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2023 року по справі №420/16394/23 з відміткою про набрання законної сили не надходило.

Суд зазначає, що незважаючи на існування інституту судового контролю, саме виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень.

Законом України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень суду, які орган виконавчої служби застосовує у випадку невиконання рішення суду у добровільному порядку.

Крім того судом встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року по справі №420/16394/22 набрало законної сили 02.03.2023 року.

Згідно з ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Зі змісту бази даних КП «ДСС» вбачається, що станом на час звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду заявник не звертався до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про видачу виконавчих листів по справі № 420/16394/22. Станом на 27.03.2023 року виконавчі листи судом не видані та не отримані заявником для пред`явлення їх до виконання.

Разом з тим, позивач не навів обставин та не надав доказів, що станом на теперішній час рішення по справі № 420/16394/22 не виконано чи виконано не в повному обсязі, а також того, що примусовий порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а тому заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.167, 248, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України по справі №420/16394/22.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк