Справа № 640/21985/22
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Київ № 640/21985/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальноїполітики Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального політики Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

Предметом розгляду даної справи є вимога позивача скасувати постанову від 30.11.2022 року ВП № 70298401 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Постанову Верховного Суду України від 02.02.2016 року по справі № 750/11723/13-а, рвшення Окружного адміністративного суду міста Києва 13.10.1021 року в справі 640/17949/21 в якому зазначено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів із-за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Від відповідача відзиву не надходило.

Правова позиція суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі також - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ст. 26 ч.ч. 5,6 закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Постановою державного виконавця від 30.11.2022 року ВП № 70298401 на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

Порядок виконання судового рішення, яким боржника зобов`язано вчинити певні дій врегульовано ст. 63 закону України Про виконавче провадження, відповідно до частин 1 та 2 якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною першої статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження.

Зі змісту ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII слідує, що встановлення відсутності поважних причин, які завадили б виконанню рішення здійснюється виконавцем.

Враховуючи, що боржник знав, про настання негативних наслідків передбачених статтею ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII і не вчинив дій щодо доведення до відома виконавця поважної причини з якої не виконано рішення, виконавець правомірно,на підставі наявних даних виніс постанову про накладення штрафу.

Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову від 30.11.2022 року ВП № 70298401 повідомлено, що рішення не виконано у зв`язку з відсутністю виділення бюджетних коштів, аналогічні доводи позивач викладає і в позовній заяві.

Суд відхиляє посилання позивача на Постанову Верховного Суду України від 02.02.2016 року по справі № 750/11723/13-а, оскільки вона прийнята на підставі доводів в позовній заяві в зазначеній справі.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд відхиляє доводи позивача зазначені в позовній заяві, оскільки ним не надано жодних доказів, що підтверджують вказані обставини (відсутність бюджетних коштів), а також відсутні свідчення, що позивачем вчинено всі залежні від нього дії задля отримання коштів на виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні вимог заявлених в адміністративному позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, відсутні підстави для повернення судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копію рішення надіслати (видати) сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2023