Справа № 520/6232/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
27 березня 2023 р. Справа № 520/6232/23
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.05.2020 року по 13.01.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.05.2020 року по 13.01.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що належало до видачі та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 13.01.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належало до видачі станом на 13.01.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період з 13.05.2020 року по 13.01.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості не отриманого харчування за період з 13.05.2020 року по 13.01.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості не отриманого харчування за період з 13.05.2020 року по 13.02.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за період з 2020 року по 2023 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за період з 2020 року по 2023 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, за період з 2020 року по 2023 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 2019 року по 2023 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2021 року по 2023 рік, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 13.01.2023 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2021 року по 2023 рік, передбаченої п.12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 13.01.2023 рік, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, виходячи з наступного.

Щодо надання доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем разом з позовом не надано жодного доказу.

Зокрема, в позовній заяві позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача із рапортом щодо проведення нарахування та виплати спірних виплат. Проте, відповіді не отримав.

Проте, доказів на підтвердження таких звернень позивач також не надав.

В разі неможливості подання відповідних доказів разом із позовною заявою - позивачем також не зазначено причин неможливості їх подання.

Щодо обґрунтування позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої позовні вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п.5, 9 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

З позовної заяви встановлено, що відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 13.01.2023 року старшого солдата ОСОБА_2 , сержанта резерву 1 запасної роти, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 06.01.2023 року №3-РС в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що 13.01.2023 року вибув до нового місця служби м. Харків. З 13 січня 2023 року позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Суд звертає увагу, що в тексті позовної заяви мова йде про ОСОБА_2 (сторінка 2 позову), тоді як позивачем є ОСОБА_1 .

В позовній заяві позивач зазначив, що станом на день прийняття наказу про виключення його зі списків особового складу відповідач не провів з ним розрахунків щодо виплати індексації, компенсації за неотримане речове майно, одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, компенсації за продовольче забезпечення. Крім того, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплачені без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

З вказаного вбачається та підтверджується копією військового квитка, що позивач станом на день подання позову проходить військову службу, з військової служби не звільнявся.

В прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити, зокрема:

- грошову компенсацію вартості неотриманого харчування за період з 13.05.2020 року по 13.02.2023 року;

- компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік, з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2021 року по 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 13.01.2023 рік.

За приписами абзацу З пункту 242 розділу XII Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Тобто, позивач просить суд зобов`язати відповідача провести йому відповідні виплати, в обґрунтування чого посилається на норми, які свідчать про здійснення таких виплат після звільнення з військової служби. При цьому, позивач проходить військову службу, з військової служби не звільнявся.

Отже, зміст позовних вимог йде в розріз з обставинами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, що не відповідає статті 160 КАС України.

Також, позивач просить суд зобов`язати відповідача видати довідку про вартість речового майна, що належало до видачі, станом на 13.01.2023 року.

Вказане питання врегульовано нормами Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою КМУ від 16 березня 2016 р. № 178 відповідно до п.4 якого грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Станом на день подання позову позивач не проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , до якої заявлено позов. Крім того, доказів звернення позивача з рапортом щодо отримання такої довідки позивачем до суду не додано.

Щодо строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, в обґрунтування чого вказав, що Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2015 року (справа №21-8а15), з-поміж іншого, зазначив, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Так, спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України. Згідно із ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції від 19.07.2022 року), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Тобто, представник позивача посилається на стару редакцію статті 233 КЗпП України без врахування змін, внесених у липні 2022 року.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду, зважаючи на прохальну частину позову, в якій він просить здійснити йому виплати, починаючи з 2020 року.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, разом з позовною заявою позивачем не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та не надано будь - яких доказів поважності причин його пропуску, що не відповідає положенням ч.6 ст. 161 КАС України.

Згідно ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 161 КАС України, а саме:

1) надати до суду уточнений адміністративний позов, в якому викласти прохальну частину позову та здійснити обґрунтування позовних вимог зважаючи на те, що позивач не є звільненим з військової служби;

2) на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги надати до суду належним чином завірені копії ВСІХ доказів, на які є посилання в позовній заяві, зважаючи на зміст даної ухвали про залишення позовної заяви без руху. В разі неможливості подання відповідних доказів - зазначити причини неможливості їх подання;

3) надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

Суд зазначає, що згідно положень ч.2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Шевченко