Справа № 240/31383/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/31383/21 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

27 березня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просив:

- скасувати винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 07.07.2021 року №0006421/09-01/ та № 0006422/09-01/ від 07.07.2021 року;

- скасувати винесену відповідачем податкову вимогу №0-0618 від 27.09.2021 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано прийняті Головним управлінням ДПС у Житомирській області податкове повідомлення-рішення від 07.07.2021 № № 0006421/09-01/.

Скасовано податкову вимогу №0-0618 від 27.09.2021 в частині стягнення боргу в сумі 34000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем було отримано ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1903393 (а.с.27), зареєстрованої 11.12.2019, з терміном дії з 22.12.2019 до 22.12.2020, та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 1902834 (а.с.29), зареєстрованої 11.12.2019, з терміном дії з 22.12.2019 до 22.12.2020.

Головним управлінням ДПС у Житомирській області була проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт перевірки від 04.06.2021 №5613/09-01/ (а.с.9-11,45-49), відповідно до якого позивачем здійснено реалізацію 22.12.2010 алкогольних та тютюнових напоїв без ліцензії і 18.08.2020 проведено розрахункові операції через РРО без використанням режиму попереднього програмування найменування для алкогольних виробів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (у фіксальному чеку № 7512 від 18.08.2020 (18:35:19) під час реалізації "Советського шампанського" по ціні 91 грн. було зазначено лише чотири цифри коду УКТ ЗЕД, за яким неможливо встановити до якої підкатегорії алкогольних напоїв належить даний товар).

Позивач подав заперечення до акту перевірки (а.с.11-13), за результатами розгляду яких відповідач листом від 05.07.2021 (а.с.14-16) повідомив, що контролюючим органом підтримано висновки акту перевірки.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 07.07.2021:

- № 0006421/09-01/ (а.с.18), яким застосовано суму штрафних санкцій 34000 грн.;

- № 0006422/09-01/ (а.с.17), яким застосовано суму штрафних санкцій 5100 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач подав 21.07.2021 на них скаргу в адміністративному порядку (а.с.22-26), за наслідками розгляду якої Державною податковою службою України було прийнято рішення від 19.10.2021 № 23520/6/99-00-06-03-01-06-06 (а.с.71-73), яким спірні рішення залишені без змін, а скарга без задоволення.

27.09.2021 ГУ ДПС України прийняло податкову вимогу № 0-0618 на суму 39100 грн. (а.с.30)

Вважаючи такі рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 22.12.2020 роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому спірне податкове повідомлення-рішення № 0006421/09-01/ є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд першої інстанції суд вважає, що рішення № 0006422/09-01/ є правомірним і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Щодо вимоги скасувати винесену відповідачем податкову вимогу №0-0618 від 27.09.2021 року, то суд задовольнив її частково та скасував податкову вимогу на суму 34000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-BP).

Так, відповідно до частини двадцятої статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до частини двадцять дев`ятої статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

У відповідності до абзацу 6 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема, строку її дії.

Згідно матеріалів справи, позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, з терміном дії з 22.12.2019 до 22.12.2020.

Підставою для застосування до позивача штрафної санкції в розмірі 34000,00 грн слугував факт реалізації останнім 22.12.2020 алкогольних напоїв на суму 1474 грн та тютюнових виробів на суму 982 грн.

Податковий орган виходив із того, що останнім днем дії ліцензії позивача на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами терміном дії з 22.12.2019 до 22.12.2020 слід вважати 21.12.2020.

Проте колегія суддів зазначає, Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

В силу вимог частин першої та другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 252 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частин першої та п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, терміни дії вказаних ліцензій був обмежений повноваженим органом з настанням календарного дня - 22.12.2020, шляхом зазначення в ній прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 22.12.2020» та положень Конвенції, суд погоджується з доводами позивача щодо недопущення ним порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останній день чинності ліцензій - 22.12.2020.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17, від 07.02.2019 у справі № 803/630/17, від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16 та вірно врахована судом першої інстанції.

Отже, ліцензійним органом абсолютно правомірно вказано термін дії ліцензій з 22.12.2019 до 22.12.2020 в один рік, а позивачем у свою чергу не допущено порушень вимог статті 15 Закону №481/95-ВР у випадку продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі ліцензій 22.12.2020, оскільки саме на цю календарну дату припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензії до 24 години цього дня.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 22.12.2020 роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому спірне податкове повідомлення-рішення № 0006421/09-01/ є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення №0006421/09-01/ від 07.07.2021 є протиправним та підлягає скасуванню, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо скасування податкової вимоги №0-0618 від 27.09.2021 в частині стягнення боргу в сумі 34000 грн.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.