Справа № 300/8526/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/8526/21 пров. № А/857/17761/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Гранат В.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року (головуючий суддя: Кафарський В.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення

встановив:

фізична особи-підприємець ОСОБА_1 , 23.12.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 03.08.2021 № 1455-п «Про проведення фактичної перевірки»;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2021 № 005608/0706 Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

Обґрунтовує позов тим, що податкове повідомлення-рішення від 18.08.2021 № 005608/0706 підлягає скасуванню, оскільки висновки контролюючого органу про порушення норм податкового законодавства є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, винесене недобросовісно та необґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Позивач, 01.03.2023, подав додаткові письмові пояснення та 14.03.2023 відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких просив позов задовольнити.

Представник позивача Ковтун Н.О., 13.03.2023 подала клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з сімейними обставинами. Однак, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні цього клопотання, визнав повідомлені представником позивача причини неявки не поважними. Оскільки позивач та його представник були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Представник відповідача Булка Т.В. у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, державна реєстрація якого здійснена 25.09.2001, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вчинено відповідний запис № 2001923.

ФОП ОСОБА_1 здійснює свою діяльність згідно з КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний).

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками видало наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 03.08.2021 № 1455-п, згідно якого доручено провести фактичну перевірку магазину-кафе « 781» за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з 04.08.2021.

Головним державним ревізорам-інспекторам Хрущу А. І. та ОСОБА_2 04.08.2021 видано направлення на перевірку № 1977 та № 1978.

Посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області 04.08.2021 проведено фактичну перевірку магазину-кафе « 781», де здійснював підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки від 04.08.2021 № 090481, який зареєстровано в органі ДПС за № 4394/09/01/РРО/ НОМЕР_1 .

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат та Порядку її ведення» від 16.09.2013 № 481 та наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» від 13.05.2021 № 261.

В підпункті 2.2.20 акта (довідки) фактичної перевірки від 04.08.2021 № 090481 зазначено порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції на неповну суму покупки, видача розрахункового документа встановленого зразка на неповну суму покупки. При реалізації шоколадки «Лайм» та води «Кока-Кола» розрахункова операція на суму 32.00 грн через РРО не проведена, а також порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Вартість товарів отриманих для реалізації становить 10 088 грн.

В подальшому ГУ ДПС в Івано-Франківській області 18.08.2021, на підставі акта перевірки, прийняло податкове повідомлення-рішення № 005608/0706 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 20 179,20 грн (з них 3,20 грн відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР від 06.07.1995 за порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 цього Закону; 20 176,00 грн відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пункту 12 статті 3 цього Закону) (а. с. 12).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ФОП ОСОБА_1 у порядку, визначеному пунктом 44.6 статті 44 ПК України, не підтвердив фактичне придбання товарів, щодо яких в акті зроблено висновок про відсутність їх обліку за місцем реалізації, то у цьому випадку наявні підстави для застосування санкцій на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі встановлено Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (тут і надалі Закону № 265/95-ВР у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до ст. 2 Закону № 265/95-ВР, розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Форму та зміст розрахункового документа визначено наказом Міністерством фінансів України «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» від 21.01.2016 № 13.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 265/95-ВР тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час проведення контрольної розрахункової операції, зокрема при купівлі шоколадки «Лайм» та напою «Кока-Кола», розрахункова операція на суму 32.00 грн розрахунковий документ не було видано, що не заперечується продавцем позивача.

Продавець ОСОБА_3 , яка працює в ФОП ОСОБА_1 , у поясненнях від 04.08.2021 зазначила, що того дня продала напій «Кока-Кола» 1 л по ціні 20,00 грн, шоколадку «Лайм» по ціні 12,00 грн, пляшку горілки Гріндей 0,5 л по ціні 90,00 грн на загальну суму 122,00 грн, а фіскальний чек видала тільки на горілку (а. с. 52).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки контрольну розрахункову операцію 04.08.2021 проведено через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи РРО, без видачі розрахункового документа на повну суму проведеної операції, а тому відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції, відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, що свідчить про законність податкового повідомлення-рішення від 18.08.2021 № 005608/0706 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3,20 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 18.08.2021 № 005608/0706 в частині застосування штрафу в розмірі 20176,00,00 грн, на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно ст. 20 Закону № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Пункт 44.1 статті 44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 статті 44 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Пунктом 177.10 ПК України (в редакції Закону України від 14.07.2020 № 786-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб підприємців», чинний з 08.08.2020) обумовлено, що облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно акта (довідки) фактичної перевірки від 04.08.2021 № 090481 не відображено обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, а вартість товарів отриманих для реалізації становить 10088,00 грн.

Крім цього, позивач у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 ПК України, не надав ГУ ДПС в Івано-Франківській області підтверджуючих документів, зі змісту яких можна було б підтвердити походження товару.

У пункті 2.1.10 акта (довідки) фактичної перевірки від 04.08.2021 № 090481 зазначено, що книга обліку доходів та витрат відсутня та не ведеться.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ФОП ОСОБА_1 в порядку, визначеному пунктом 44.6 статті 44 ПК України, не підтвердив фактичне придбання товарів, щодо яких контролюючим органом встановлено відсутність їх обліку за місцем реалізації, а тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні правові підстави для застосування санкцій на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР, що у свою чергу свідчить про правомірність податкового повідомлення-рішення від 18.08.2021 № 005608/0706.

Оскільки, ФОП ОСОБА_1 в порядку, визначеному пунктом 44.6 статті 44 ПК України, не підтвердив фактичне придбання товарів, щодо яких перевіряючі в акті зробили висновок про відсутність їх обліку за місцем реалізації, то у цьому випадку наявні підстави для застосування санкцій на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, враховуючи встановлені у справі обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів протиправність прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.08.2021 №005608/0706, а тому таке податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 03.08.2021 № 1455-п «Про проведення фактичної перевірки», то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ, як акт індивідуальної дії, реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17.

Враховуючи вищенаведе та те, що позивачем допущено працівників контролюючого органу до проведення перевірки, а судом апеляційної інстанції не встановлено, під час розгляду справи, порушень вимог законодавства, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами проведеної цієї перевірки, правових підстав для скасування наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 03.08.2021 № 1455-п «Про проведення фактичної перевірки» не має.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі № 300/8526/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін