Справа № 641/8999/21
Суддя: Високих М. С.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/8999/21
Провадження № 2-а/553/21/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Кір`якової Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області 1 батальйону 4 роти лейтенанта поліції Губара Віталія Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харкова суду із згаданим адміністративним позовом до відповідачів, в якому прохає скасувати постанову серії ЕАО №5012052 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.11.2021 винесену інспектором поліції Губарем В.О. та закрити провадження у справі.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 10.11.2021 о 14:13:26 інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Губарем В.О. було винесено постанову серії ЕАО №5012052 за те, що 10.11.2021 о 14:06:36 в м. Харкові, по просп. Московському, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті він рухався зі швидкістю 83 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 33 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam TC000748, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, стверджуючи що 10.11.2021 зупинив транспортний засіб на вимогу поліцейського, який тримав у руці, ближче до грудей, прилад вимірювання швидкості руху та повідомив про порушення швидкісного режиму в населеному пункті. Проте, позивач не погоджується із замірами швидкості, оскільки поліцейський тримав прилад у руці, ближче до грудей, що могло призвести до неправильного вимірювання, а вібрація приладу без стаціонарного кріплення могла дати більшу похибку. За твердженням позивача відповідачем було застосовано прилад вимірювання в інший спосіб, ніж передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію», інші докази порушення відсутні.

Провадження у справі було відкрито ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17.12.2021 з призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м.Харкова, Комінтернівського районного суду м.Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м.Полтави.

На підставі вказаного розпорядження до Ленінського районного суду м.Полтави з Комінтернівського районного суду м.Харкова надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.10.2022 прийнята до провадження, з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.03.2022 було задоволено клопотання позивача про участь в судовому засіданні 24.03.2023 в режимі відеоконференції.

23.03.2023 позивач звернувся на адресу суду із клопотанням про проведення розгляду справи, в судовому засіданні 24.03.2023, за його відсутності, заявлені вимоги позивачем підтримані у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вказує про наступне.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Предметом оскарження у справі, що розглядається, є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5012052 (а.с.8), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно із ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (ч.3 ст.286 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст.78 КАС України).

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, що узгоджується із п.1.3 Правил, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до оскарженої постанови, 10.11.2021 о 14:06:36 в м. Харкові, по просп. Московському 269б, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті, рухався зі швидкістю 83 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 33 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam TC000748, чим порушив п.12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

У відповідності до вимог п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст.122 КУпАП, встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніка повинні бути розміщені в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом).

Ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 вказаного Закону.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За змістом постанови, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення, швидкість руху вимірювалась приладом TruCam TC000748, та як вказує позивач вказаний прилад, в порушення ст.40 Закону України «Національну поліцію», поліцейський тримав у руках.

Зазначені твердження позивача, відповідачем не спростовано, жодного доказу щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, надано не було.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п.12.4 Правил дорожнього руху України, більш ніж на 20 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач посилається лише на єдиний доказ, який підтверджує вказані обставини щодо перевищення швидкості руху - прилад TruCam ІІ. Інші докази перевищення швидкості руху не зазначені.

В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку " 5.45" "населений пункт" та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на її користь. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Констатуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не було подано відзиву та не надано жодного доказу правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

На підставі викладеного, за відсутності доказів порушення позивачем ПДР України, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку із закриттям провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

У відповідності до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції позивачем було сплачено за подання позову 454,00 грн судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.139, 241-246,255,286,293-295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області 1 батальйону 4 роти лейтенанта поліції Губара Віталія Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області 1 батальйону 4 роти лейтенанта поліції Губара Віталія Олександровича серії ЕАО № 5012052 від 10.11.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, а провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне ім`я позивача:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне найменування відповідачів: Інспектор 1 батальйону 4 роти УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Губар Віталій Олександрович, адреса: 61033, м.Харків, вул.Шевченка, 315А. Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 61033, м.Харків, вул.Шевченка, 315А

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих