Справа № 280/1340/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

27 березня 2023 року Справа № 280/1340/23 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69035), третя особа Державна судова адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та виконання вимог ст.ст. 160 та 161 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 27.02.2023, ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі відповідач), третя особа - Державна судова адміністрації України, в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування і виплати позивачу винагороди судді за листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року та зобов`язати здійснити перерахунок належної позивачу винагороди судді: за листопад, грудень 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2022 року 2 481 грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків і зборів; за січень 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2023 року 2 684 грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків і зборів.

Крім того, позивачем подане клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою від 06.03.2023 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

Відповідно до ухвали від 06.03.2023 позивачу необхідно було у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

Копія ухали була отримана позивачем 18.03.2023.

23.03.2023 від позивача до суду надійшла заява щодо строків звернення до суду, в яких позивач зазначає, що про порушення свого права він дізнався з листа відповідача віз 17.02.2023 №08-04/626, що до спірних правовідносин належить застосовувати норму ст. 233 КЗпП України. Вражає висновок суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду помилковим.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування і виплати позивачу винагороди судді за листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року, отже, даний спір стосується проходження позивачем публічної служби.

З 19.07.2022 стаття 233 КЗпП України має наступну редакцію:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.

Отже, з дня набрання чинності новою редакцією ст. 233 КЗпП України встановлений тримісячний строк для звернення працівника за вирішенням трудового спору, який не пов`язаний зі звільненням такого працівника, безпосередньо до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Спірні правовідносини не пов`язані зі звільненням позивача із займаної посади, тому до них не може бути застосована норма ч. 2 с. 233 КЗпП України.

Крім того, суддя зазначає, що в силу приписів ст. 232 КЗпП України, ст. 19 ЦПК України трудові спори, регламентовані Кодексом законів про працю України розглядаються в порядку цивільного судочинства місцевими загальними судами.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в Україні існують місцеві загальні суди, місцеві господарські суди та місцеві адміністративні суди.

За приписами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (суддівської винагороди) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.

Відтак, поточна редакція ст. 233 КЗпП України не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки в ній відсутня норма ч. 2 в редакції, яка була чинною до 18.07.2022 (щодо необмеження будь-яким строком строку звернення до суду в спорах щодо заробітної плати).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.07.2021 у справі №9901/89/21, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що про порядок обчислення своєї суддівської винагороди він дізнався з дня отримання листа відповідача від 17.02.2023 №08-04/626, оскільки в силу частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» чітко регламентовано розмір суддівської винагороди та її складові.

Тобто, отримуючи суддівську винагороду не рідше двох разів на місяць, позивач в будь-якому випадку був обізнаний із її розміром.

Отже, звертаючись із даним позовом лише 27.02.2023 (дата направлення позову засобами поштового зв`язку) із позовними вимогами, які охоплюють період листопад, грудень 2022 року, позивач пропустив місячний строк звернення до суду.

У постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 Велика Палата Верховного Суду зазначили, наступне:

26. Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

27. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

28. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/241/21, проаналізувавши положення частини п`ятої статті 122 КАС України, дійшла висновку, що нею встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, однак такі не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

29. Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

30. Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

31. Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

32. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

33. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

34. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Посилання позивача на практику Верховного Суду є незастосовним до спірних правовідносин, оскільки в силу вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, разом з тим, станом на дату постановлення цієї ухвали практика Верховного Суду щодо застосування норми ст. 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, відсутня, а попередня практика стосувалась попередньої редакції цієї статті.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених підстав, у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ч. 6 ст. 161 КАС України неподанням заяви про поновлення строку звернення до суду в частині вимог за період листопад, грудень 2022 року,неповідомленням позивачем причин пропуску строку звернення до суду, які можуть бути визнані поважними, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу в зазначеній частині (листопад, грудень 2022 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 169, 241, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69035), третя особа Державна судова адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неповного нарахування і виплати позивачу винагороди судді за листопад, грудень 2022 року та зобов`язати здійснити перерахунок належної позивачу винагороди судді: за листопад, грудень 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2022 року 2 481 грн, з утриманням з цих сум передбачених законом податків і зборів - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Р.В. Кисіль