Справа № 480/5857/22
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2023 року Справа № 480/5857/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Жучкова Т.В.,
представника позивача - Потапенко Н.І.,
представника відповідача - Полегешко Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5857/22 за позовом Товариства реалізації інженерних задач "ТРІЗ" ЛТД до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство реалізації інженерних задач "ТРІЗ" ЛТД звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, в якій просить:
- податкове повідомлення рішення від 18.08.2022 року № 3063/25010700 за формою «В4», прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Чернігівській області - визнати протиправним і скасувати в повному обсязі.
Свої вимоги мотивує тим, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам, за яких мали місце господарські відносини між позивачем і ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020», є нічим не підтвердженими та необґрунтованими, а також спростовуються документами, дослідженими під час перевірки, у зв`язку з чим не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу акту, а відтак і прийняте за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Зокрема, висновки відповідача щодо нереальності описаних господарських операцій ґрунтуються виключно на інформації, наявній в базах даних податкових органів, що стосується не позивача і не ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020», а третіх осіб - контрагентів останнього по ланцюгу постачання.
При цьому, контролюючим органом не враховано, що на платника податків чинним законодавством не покладається обов`язку з перевірки контрагентів своїх постачальників на предмет джерел придбання продукції відповідного асортименту та дотримання ними податкового законодавства по всьому ланцюгу постачання, та відповідно, ті чи інші дефекти у статусі таких контрагентів, походженні продукції, номенклатурі товарів по ланцюгу постачання (зокрема, наявність фактів її «підміни» у попередніх ланках) не можуть бути підставою для відмови у віднесенні до податкового кредиту відповідних сум ПДВ для останнього покупця (в даному випадку - позивача) за умови належного документального підтвердження реальності операції з постачання даного товару безпосередньо тому платнику, який претендує на бюджетне відшкодування ПДВ, дійсного руху активів та змін у майновому стані й структурі зобов`язань такого платника, що відбулись внаслідок господарської операції.
З цих же підстав не може бути покладений в основу висновків за результатами перевірки платника - позивача факт прийняття рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області про відповідність критеріям ризиковості ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020».
Натомість, контролюючим органом в його висновках не раховані обставини, які вказують на реальний економічно обґрунтований характер господарських операцій саме між позивачем і ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» та підтверджуються сукупністю визначених законодавством первинних та інших документів, таких як видаткові, товаротранспортні, податкові накладні, рахунки, платіжні доручення на оплату.
Крім того, придбаний позивачем у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» товар «Бабіт Б-83 чушка» надалі був використаний при виробництві власної продукції, а саме підшипників згідно з контрактом №70-21 від 21.01.2022р. з АО «ЕвроХим-Северо-Запад» (РФ), замовлення № 9469 та 9468. Проте за вказаним замовленням позивач не завершив виробництво продукції через початок війни росії проти України та окупації Боромлянської територіальної громади, на території якої знаходяться виробничі приміщення ТОВ «ТРІЗ» ЛТД.
Зауважує, що контролюючими органами не приймались рішення про зупинення реєстрації податкових накладних, виданих ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» на адресу позивача внаслідок операцій поставки продукції, які виступили предметом податкової перевірки.
Ухвалою від 09.09.2022р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке відкладалося у зв`язку з виникненням технічним проблем, що унеможливлюють участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
03.10.2022р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.129-131), в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки ТОВ «ТД «СОНЕТ 2020» для ТОВ «ТРІЗ» ЛТД складені та зареєстровані податкові накладні на поставку товару, щодо якого встановлено відсутність реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання, нереальності виробництва власним трудовим і виробничим ресурсом, невідповідності придбаного та реалізованого товару по ланцюгу постачання. Тому податкові та видаткові накладні, інші документи ТОВ ТД «СОНЕТ 2020», складені для «ТРІЗ» ЛТД ТОВ, не відповідають змісту та обсягу проведених операцій, що передбачено вимогами до первинних документів, встановлених ст. 9 Закону України від 16.07.1999р. №996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" із змінами та доповненнями, не опосередковувалися реальним рухом активів та не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій у задекларованих обсягах та не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності.
Таким чином, в сукупності фактів та обставин наведених вище, встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності
фактів їх реального здійснення по взаємовідносинам «ТРІЗ» ЛТД ТОВ з ТОВ «ТД «СОНЕТ 2020» на загальну суму ПДВ 42 156,50 грн., в т.ч за листопад 2021 року на суму ПДВ 9 699,00грн., грудень 2021 року на загальну суму ПДВ 18 757,50 грн. та січень 2022 року 13 700,00 грн.
А тому, на думку представника відповідача, оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.
Ухвалою від 07.12.2022р. підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, яке відкладалося у зв`язку з неявкою представників сторін внаслідок оголошення "Повітряної тривоги" на всій території України, в тому числі і Сумській області, з метою недопущення загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Перевірка проводилась у період з 15.06.2022 року до 21.06.2022 року. Термін проведення перевірки не продовжувався.
Під час проведення перевірки на вимогу відповідача від 15.06.2022р. № 627/ж12/25-01-07-07-06 на виконання п. п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України позивачем проведено позапланову інвентаризацію на підставі Наказу директора товариства № 05/ОД від 16.06.2022р. Інвентаризація проведена 17 червня 2022 року.
Згідно з особовими рахунками та інвентаризаційними описами за результатами інвентаризації нестач не виявлено.
Результати інвентаризації було надано до Головного управління ДПС у Чернігівській області.
Під час проведення перевірки акти про ненадання (відмову від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації, про відмову курівника платника податків або уповноваженої особи від підписання зазначених актів, про відмову від проведенні інвентаризації на вимогу контролюючого органу, тощо не складались.
За результатами перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем п. 44.1. ст.. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст.. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, розділу III, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 та завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду за січень 2022р., на суму 42 157 грн., про що складено акт від 28.06.2022р. № 1481/07/21103448.
Відповідачем складено на направлено поштою позивачу податкове повідомлення-рішення від 18.08.2022 року № 3063/25010700 за формою «В4», яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 42 157 грн.
Позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомленням - рішенням та вважає його безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся із відповідним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 1 Закону №996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.
Статтею 2 Закону №996-XIV визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (підпункт 83.1.1); податкова інформація (підпункт 83.1.2); експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України (підпункт 83.1.3); судові рішення (підпункт 83.1.4); податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (підпункт 83.1.6).
Об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю (пункт 185.1 статті 185 ПК України).
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з абзацом г) пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).
Під час перевірки відповідачем встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності фактів їх реального здійснення по взаємовідносинам «ТРІЗ» ЛТД ТОВ з ТОВ «ТД «СОНЕТ 2020» на загальну суму ПДВ 42 156,50 грн., в т.ч за листопад 2021 року на суму ПДВ 9 699,00грн., грудень 2021 року на загальну суму ПДВ 18 757,50 грн. та січень 2022 року 13 700,00 грн.
Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства стало те, що відповідно до рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 02.02.2022 року № 364 та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. № 1165 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» (код за ЄДР 43812777) відповідає критеріям п. 8 Критеріїв ризиковості платника (встановлено наявність ризикових операцій)
Висновок відповідача про нереальність операцій з придбання позивачем товару з назвою «Бабіт Б-83 чушка» у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» та документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення зроблено на підставі аналізу баз даних ДПС, податкової звітності та аналізу ЄРПН, яким встановлено «ланцюг» оформлення протягом листопада 2021 року - січня 2022 року податкових накладних від підприємств, які відповідають критеріям «ризиковості» платника податку, виписаних на адресу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» зазначеного товару.
На підставі дослідження наданих документів та фактів господарських операцій відповідач дійшов висновку, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» для позивача складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на поставку товару, щодо якого встановлено відсутність реального (законного) джерела походження товару по ланцюгу постачання, нереальності виробництва власним трудовим і виробничим ресурсом, невідповідності придбаного та реалізованого товару по ланцюгу постачання. Податкові та видаткові накладні, інші документи ТОВ «ТОРЕОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020», складені для позивача, не відповідають змісту та обсягу проведених операцій, не опосередковуються реальним рухом активів та не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій у задекларованих обсягах та не можуть за змістом п. 44.1. ст. 44 ПК України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності.
Надаючи правову оцінку відображеній контролюючим органом в акті перевірки інформації, суд зазначає таке.
Як зазначалося вище, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 ПК України).
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
При вирішенні податкових спорів суд виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.
Судом встановлено, що факт реального здійснення позивачем господарської операції, яка стосується предмету розгляду цієї справи, підтверджується такими первинними документами: платіжними дорученнями, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.
Проаналізувавши вказані бухгалтерські документи, суд зауважує, що вони відповідають вимогам статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Контролюючим органом не зазначено доводів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
А тому, суд дійшов висновку, що зазначені документи є належними доказами виконання господарських операцій
Крім того, суд зазначає, що придбаний позивачем у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» товар «Бабіт Б-83 чушка» надалі був використаний при виробництві власної продукції, а саме підшипників згідно з контрактом № 70-21 від 21.01.2022р. з АО «ЕвроХим-Северо-Запад» (РФ), замовлення № 9469 та 9468, що підтверджується копією зовнішньоекономічного контракту, а також актами приймання матеріалів у виробництво.
За вказаним замовленням позивач не завершив виробництво продукції через початок війни росії проти України та окупації Боромлянської територіальної громади, на території якої знаходяться виробничі приміщення позивача, оскільки під час окупації села Боромля російські загарбники нанесли значної шкоди виробничім та офісним приміщенням товариства. Значна частина майна та товарно-матеріальних цінностей була викрадена російськими військовими. Внаслідок військових злочинів незавершена продукція за вказаними вище замовленнями № 9469 та 9468 була викрадена російськими окупантами.
Станом на дату проведення інвентаризації на вимогу контролюючого органу на складах позивача є залишок придбаного у ТОВ «Торговий дім «СОНЕТ 2020» Бабіт Б-83 у кількості 31,9 кг, що підтверджується результатами інвентаризації. Виконання замовлень на користь російських контрагентів, в тому числі АО «ЕвроХим-Северо-Запад», призупинено.
Відповідні пояснення та копії підтверджуючих документів надані позивачем контролюючому органу під час перевірки листами вих. № 176 від 15.06.2022р. та № 185 від 21.06.2022р. (у відповідь на запит відповідача вих. №624/ж12/25-01-07-07-06 від 15.06.2022р.) з додатками.
Таким чином, сукупністю документів, наданих позивачем і досліджених під час перевірки, у повній мірі підтверджується факт дійсного придбання останнім у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» товару «Бабіт Б-83 чушка», його поставки, подальшого використання у виробничій діяльності, шляхом передачі у виробництва для виготовлення продукції, а також залишків на складі, що встановлено результатами інвентаризації, тобто належним чином доведено реальність та економічний зміст відповідних господарських операцій, дійсний рух активів за їх результатами, зміни у майновому стані й структурі зобов`язань позивача.
Оскільки, відповідачем не надано доказів та не зазначено аргументів на підтвердження того, що відомості, які містяться в наданих підприємством документах, є неповними, недостовірними та (або) суперечливими, суд дійшов висновку, що вказані документи є належними та допустимими доказами, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «ТРІЗ» ЛТД та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020».
Також суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Отже, лише встановлення під час судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагента. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.04.2021р. у справі № 805/1214/16-а, від 12.04.2021р. у справі № № 1.380.2019.005743, від 08.04.2021р. у справі № 820/4374/16.
Відповідачем також не подано жодних доказів на підтвердження наявності кримінальних справ або рішення суду, яке набрало законної сили, яким встановлено фіктивність господарських операцій між ТОВ «ТРІЗ» ЛТД та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020», що має безпосереднє значення для надання висновку щодо діяльності господарюючих суб`єктів. Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Крім того, в акті перевірки не міститься жодних посилань на відсутність у позивача документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України.
З цих же підстав не може бути покладений в основу висновків за результатами перевірки платника - позивача факт прийняття рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області про відповідність критеріям ризиковості ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020».
Також слід зауважити, що контролюючими органами не приймались рішення про зупинення реєстрації податкових накладних, виданих ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020» на адресу позивача, внаслідок операцій поставки продукції, які виступили предметом податкової перевірки.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що ТОВ «ТРІЗ» ЛТД підтвердило факт реальності господарських операцій з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОНЕТ 2020», що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. Встановлені обставини справи не підтверджують також і використання придбаного позивачем товару не в господарських цілях. А отже, оскаржуване податкове-повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов «ТРІЗ» ЛТД ТОВ необхідно задовольнити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства реалізації інженерних задач "ТРІЗ" ЛТД до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2022р. №3063/25010700 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.03.2023 р.

Суддя О.О. Осіпова