Справа № 420/88/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/88/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центр демонтажних технологій" до Відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Центр демонтажних технологій" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу Державного нагляду (контролю) у Одеській області (далі - відповідач-1 ) та Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач-2, Укртрансбезпека) , в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №332560 від 21 листопада 2022 року, №332561 від 21 листопада 2022 року за порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства судові витрати.

Ухвалою суду від 09.01.2023 суд залишив позов без руху.

Ухвалою від 13.01.2023 продовжений строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23.01.2023 відкрито провадження у справі, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що 30.11.2022 на адресу товариства надійшло запрошення (вих. №41146/35/24-22 від 15.11.2022) на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення на 21 листопада 2022 року в період з 10:00 до 12:00 та з 13:00 до 16:00 год. До запрошення додано два акти перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19 жовтня 2022 року №346615, №346712. Представником позивача 06 грудня 2022 року отримані у відповідача-1 постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №332560 від 21 листопада 2022 року та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №332561 від 21 листопада 2022 року, які були прийняті за висновками вказаних актів перевірок. Відповідачем не враховано, що запрошення на розгляд матеріалів на адресу позивача своєчасно не надійшли, отже, постанови винесені без участі позивача/його представника, а тому підлягають скасуванню.

В уточненій позовній заяві позивач зазначає, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №332560, №332561 від 21 листопада 2022 року були отримані представником позивача 28.11.2022, а згодом 16.12.2022 на адресу позивача наадійшло запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт №41146/35/24-22 від 15.11.2022 на 21.11.2022. Позивач вважає зазначені постанови протиправними, оскільки вони ухвалені з порушеннями норм діючого законодавства, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

15.03.202 від представника позивача надійшло клопотання про стягнення адвокатських витрат в сумі 14815 грн.

13.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що предметом спірних правовідносин є правомірність винесення постанови про застосування до позивача санкцій за порушення положень чинного законодавства, зокрема, у вигляді адміністративно-господарського штрафу. Так, за змістом частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою названої статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Згідно зі статтями 238, 239 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно - господарський штраф. Відповідно до частини першої статті 241 ГК України, адміністративно- господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про транспорт" № 232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення. Крім того, відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-ІІІ). Положення Закону № 2344-ІІІ визначають можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги. За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

На підставі направлення на рейдову перевірку від 17.10.2022 № 033/В, співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області складено акти проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 19.10.2022 року № 346615, № 346712 у зв`язку з відсутністю у водія на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортних засобів. На підставі вищезазначених актів перевірки, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, 21.11.2022 винесено оскаржувані постанови, за якими до ТОВ "Центр демонтажних технологій" застосовано штраф у розмірі 17000 грн. по кожній постанові, згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; …

Пунктом 3.5. Інструкції № 385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії. Відповідно до п. 3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Транспортний засіб VOLVO/MEGA днз НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно ТТН від 18.10.2022 № 590805 перевозив вантаж загальною масою 39 900 кг, а транспортний засіб DAF/KOGEL НОМЕР_3 / НОМЕР_4 згідно ТТН від 18.10.2022 № 590804 перевозив вантаж загальною масою 40 580 кг. Враховуючи зазначене, транспортні засоби позивача повинні бути обладнані тахографом, і відповідно до вимог чинного законодавства власник зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій такого транспортного засобу повинен мати при собі та використовувати особисту картку водія кожного дня, протягом якого він керував транспортним засобом.

Формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини. У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортних засобів матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази). Відповідач звертає увагу суду, що водієм транспортного засобу VOLVO/MEGA днз НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ОСОБА_1 надано пояснення до акту від 19.10.2022 № 346712 та підтверджено відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографу, зазначено, що він буде зроблений у найближчий час, тим самим підтверджено встановлений факт виявленого порушення. Крім того, водій транспортного засобу DAF/KOGEL НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ОСОБА_2 також ознайомився з актом від 19.10.2023 № 346615, жодних заперечень до складеного акту не надав. До позовної заяви позивачем додано копію протоколу перевірки та адаптації тахографа № UA до транспортного засобу VOLVO днз НОМЕР_1 та протокол перевірки та адаптації тахографа № UA 105-0102340 до транспортного засобу DAF, днз НОМЕР_5 , які були оформлені вже після проведення перевірки.

Щодо повідомлення позивача про розгляд справи, повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або Кодексу України про адміністративні правопорушення № 40208/35/24-22 від 09.11.2022 було направлено на адресу позивача, а саме: АДРЕСА_1 (трек-номер поштового відправлення 487), а розгляд справи про порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту відбувся 21.11.2022. Згідно відомостей офіційного веб-сайту Укрпошти поштове відправлення 487 прийнято поштовим відділенням 10.11.2022, відправлення прибуло до точки видачі/доставки 15.11.2022, проте отримане воно було лише 15.12.2022.

В запрошенні № 41146/35/24-22 від 15.11.2022 на розгляд справи на 28.11.2022, помилково було вказано номери актів №№ 346615, 346712 від 19.10.2022, крім того, позивач був обізнаний про помилковість складеного запрошення № 41146/35/24-22 від 15.11.2022. Строк доставки відправлення в межах області та між обласними центрами України (у тому числі у м. Київ) для непріоритетних листів - день відправки плюс 3 дні, пріоритетних - день відправки плюс два дні. При пересиланні рекомендованих листів нормативні строки доставки збільшуються на один день. Таким чином, максимальний строк пересилання поштового відправлення, заявлений Укрпоштою становить 5 днів. Тобто, Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області заздалегідь підготовлено та направлено запрошення про розгляд справи, а причини затримки відправлення Укрпоштою не залежать від Відповідачів.

Отже, позивача завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу та у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення оскаржуваної постанови. Проте, позивач на розгляд справи не з`явився, жодних пояснень не надав. При цьому, відповідачі не можуть відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та обов`язок якого обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення та виду послуги відправлення, а відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє лист, та адресатом (позивачем), перебувають поза контролем відправника. Крім того, Порядок № 1567 не зобов`язує відповідачів встановлювати факт отримання позивачем повідомлення-запрошення про розгляд адміністративної справи.

Відтак, відповідач-1 у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без його участі. Відсутність позивача при розгляді справи не позбавляє його права на оскарження в подальшому прийнятого рішення, зазначеним правом позивач реалізував шляхом звернення до суду.

Відтак, відповідач-1 свій обов`язок щодо повідомлення про дату й час розгляду справи виконав, правомірно надіславши запрошення на зареєстровану адресу позивача. представник Укртрансбезпеки заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки справа є незначної складності, складання адвокатом документів в межах даної справи не потребує значного часу.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне:

На підставі направлення на рейдову перевірку від 17.10.2022 № 033/В та графіку проведення рейдових перевірок у періоді з 17.10.2022 по 23.20.22, співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області складено два акти проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 19.10.2022 року № 346615, № 346712.

Актом № 346712, складеним інспекторами Руцинським О.А., Коханенко С.С., зафіксовано відсутність у водія ОСОБА_1 під час перевезення вантажу (пшениця)за ТТН №590805, автомобільний перевізник ТОВ "Центр Демонтажних технологій", на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу , які використовував позивач як автомобільний перевізник. Водій транспортного засобу VOLVO/MEGA днз НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевозив вантаж загальною масою 39 900 кг, підписав акт без заперечень.

Актом № 346615, складеним інспектором Коханенко С.С., зафіксовано відсутність у водія ОСОБА_2 під час перевезення вантажу (пшеницю) за ТТН №590804, автомобільний перевізник ТОВ "Центр Демонтажних технологій", на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу , які використовував позивач як автомобільний перевізник. Водій транспортного засобу DAF/KOGEL НОМЕР_3 / НОМЕР_4 перевозив вантаж загальною масою 39 900 кг, підписав акт без заперечень.

Відповідачем-1 було направлено повідомлення-запрошення на розгляд 21.11.2022 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або Кодексу України про адміністративні правопорушення № 40208/35/24-22 від 09.11.2022 на адресу позивача, а саме: пров. Топольського, 4-А, м. Одеса, 65023 (трек-номер поштового відправлення 487). Згідно відомостей офіційного веб-сайту Укрпошти поштове відправлення 487 прийнято поштовим відділенням 10.11.2022, відправлення прибуло до точки видачі/доставки 15.11.2022, проте отримане воно було представником позивача лише 15.12.2022.

На підставі акту перевірки №346615 від 19.10.22, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, 21.11.2022 винесено постанову №332560 , за якою до ТОВ "Центр демонтажних технологій" застосований штраф у розмірі 17000 грн., згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

На підставі акту перевірки 346712 від 19.10.22 було прийнято постанову №332561 від 21 листопада 2022 року, за якою до ТОВ "Центр демонтажних технологій" застосовано штраф у розмірі 17000 грн., згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач не погоджується з постановами про застосування штрафу, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи суд встановив, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірними постаноами слугували висновки інспекторів щодо порушення перевезення вантажів за відсутності документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" для автомобільного перевізника - протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу.

Дані правовідносини регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт"5 квітня 2001 року № 2344-III (надалі - Закон № 2344-III), Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340), Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі- Інструкція № 385) , Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), діючими в редакції на момент прийняття спірного рішення.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Ст. 1 Закону № 2344-ІІІ визначає, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Ст.48 Закону № 2344-ІІІ передбачає, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч.1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом першим Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103(далі - Положення № 103, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком № 1567. Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`явити особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Приписами ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Так, організацію безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів регулює Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі Положення № 340). Пунктом 7.1. Положення № 340 встановлено, що органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України. Згідно пункту 6.1. Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Оскільки транспортні засоби, перевірку яких було здійснено, перевищували загальну масу в 3,5 тони, вони повинні бути обладнані тахографом, і відповідно до вимог чинного законодавства власник зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій такого транспортного засобу повинен мати при собі та використовувати особисту картку водія кожного дня, протягом якого він керував транспортним засобом.

Законом України від 7 вересня 2005 року N 2819-IV Україна приєдналась Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР). Відповідно до ст. 10 ЄУТР Договірні Сторони приписують встановлення й використання на транспортних засобах, зареєстрованих на їхній території, контрольних пристроїв відповідно до таких вимог:

a) Контрольний пристрій повинен відповідати, у тому, що стосується його конструкції, встановлення, використання та випробування, вимогам цієї Угоди та додатка до неї, який становить невід`ємну частину цієї Угоди. Контрольний пристрій, який відповідає, у тому, що стосується конструкції, встановлення, використання та випробування, постанові Ради (ЄEC) N 3821/85 від 20 грудня 1985 року, вважається таким, що відповідає вимогам цієї статті.

b) Якщо нормальне й відповідне використання контрольного пристрою, встановленого на транспортному засобі, неможливе, то кожний член екіпажу від руки, використовуючи відповідні графічні позначки, вносить в бланк для записів дані, які відповідають його професійній діяльності й періодам відпочинку.

c) Якщо члени екіпажу, знаходячись поза транспортним засобом, не можуть використати цей пристрій, вони від руки вносять у бланк для записів, використовуючи відповідні графічні позначки, різні періоди часу, які відповідають їхній професійній діяльності поза транспортним засобом.

d) Необхідно, щоб члени екіпажу постійно мали при собі й могли надати для інспекції бланки для записів за поточний тиждень та за останній день попереднього тижня, протягом якого вони керували транспортним засобом.

e) Члени екіпажу повинні забезпечувати належне вмикання й експлуатування контрольного пристрою, а у випадках його виходу зі строю повинні якомога швидше забезпечити його ремонт.

Роботодавець видає водіям достатню кількість бланків для записів, враховуючи при цьому, що ці бланки мають персональний характер, тривалість періоду, протягом якого їх можна використовувати, і можливий обов`язок заміни бланків у разі, якщо вони були пошкоджені або вилучені особою, уповноваженою здійснювати контроль. Роботодавець видає водіям бланки тільки затвердженого зразка, які підходять для використання на обладнанні, встановленому на транспортному засобі.

Підприємства повинні належним чином зберігати бланки для записів, заповнені як передбачено відповідно до підпунктів "b", "c" та "d" пункту 1 цієї статті, протягом принаймні дванадцяти місяців від останнього запису й надавати їх на вимогу контролюючих органів.

Норма статті 11 визначає, що підприємство організовує автомобільні перевезення таким чином, щоб члени екіпажу могли дотримуватися положень цієї Угоди. Воно здійснює постійний контроль періодів керування, годин іншої роботи й періодів відпочинку, використовуючи всі документи, що знаходяться в його розпорядженні, наприклад особові контрольні книжки. У разі виявлення будь-якого порушення цієї Угоди воно вживає негайних заходів для його усунення й недопущення його повторення, наприклад шляхом зміни графіків роботи й маршрутів.

Виплати водіям, які працюють за наймом, навіть якщо вони здійснюються у вигляді премій чи надбавок до заробітної плати, пов`язані з пройденою відстанню й/або об`ємом перевезених вантажів, забороняються, якщо ці виплати ставлять під загрозу безпеку дорожнього руху.

Порядок встановлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385). В свою чергу, відповідно до Розділу І Інструкції № 385 її розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух". Ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пункт 2.1. Інструкції № 385 визначає, що виробники транспортних засобів здійснюють установлення тахографів згідно з вимогами ЄУТР. Нормами пунктів 2.2.-2.8. ПСТ Інструкції № 385 (пункт сервісу тахографів) передбачено, що установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації, та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР, а також виробників тахографів та транспортних засобів.

ПСТ не може передоручати виконання робіт з установлення та технічного обслуговування тахографів іншим фізичним або юридичним особам.

Транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.

Повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210х297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

За умови позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа ПСТ відповідно до вимог ЄУТР маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра згідно з вимогами додатка 2.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом (згідно п. 3.3. Інструкції № 385):

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 3.5. Інструкції № 385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Відповідно до п. 3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа

Отже, з наведеного вбачається, що положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин. Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Зі змісту норми п. 6.3. Положення № 340 вбачається, що ведення водієм індивідуальної контрольної книжки або наявність у водія копії графіку змінності водіїв передбачається лише за умови, коли ТЗ не обладнаний тахографом.

До умов, коли ТЗ не обладнаний тахографом можна також віднести випадки несправності або пошкодження тахографа (Інструкції № 385).

Судом встановлено, що автомобілі, щодо яких були здійснені перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, були обладнані тахографами, які не були несправні або пошкоджені, а тому, підлягали перевірці посадовими особами відповідача та були перевірені саме ті документи, які повинні бути у водія згідно п. 3.3. Інструкції № 385: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом).

Формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини.

Факти відсутності протоколів перевірки та адаптації тахографів підтверджується двосторонніми актами перевірок, які підписані водіями без зауважень.

Та обставина, що 27.10.2022 були складені протокол перевірки та адаптації тахографа № UA до транспортного засобу VOLVO днз НОМЕР_1 та протокол перевірки та адаптації тахографа № UA 105-0102340 до транспортного засобу DAF, днз НОМЕР_5 , не впливають на відповідальність позивача, оскільки вони були оформлені вже після проведення перевірок. Відсутність на момент перевірки у водіїв зазначених документів унеможливлює здійснення контролю за режимом роботи і часом відпочинку водія.

Щодо повідомлення позивача про розгляд справи суд встановив наступне.

Позивач зазначає, що запрошення з датою та місцем розгляду справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт йому не надходило, а надійшло лише 16.12.2022 після винесення постанов, що позбавило його участі в розгляді справи.

Згідно до вимог абзацу 1 пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Пунктом 27 Порядку № 1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Згідно з матеріалами справи повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або Кодексу України про адміністративні правопорушення № 40208/35/24-22 від 09.11.2022 було направлено на адресу позивача, а саме: пров. Топольського, 4-А, м. Одеса, 65023 (трек-номер поштового відправлення 487), розгляд справи про порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту відбувся 21.11.2022.

Згідно відомостей офіційного веб-сайту Укрпошти поштове відправлення 487 прийнято поштовим відділенням 10.11.2022, відправлення прибуло до точки видачі/доставки 15.11.2022, проте отримане воно було лише 15.12.2022. Ці обставини сторонами визнаються.

Позивач не пояснив суду причини неодержання протягом місяця рекомендованого листа. Також позивач не надав ніяких доказів того, що така затримка відбулась не з його вини, а з інших поважних причин.

Суд вважає, що відповідач-1 виконав вимоги Порядку № 1567 щодо завчасного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу, надіславши запрошення на зареєстровану адресу позивача.

Норми Порядку № 1567 не зобов`язують відповідачів встановлювати факт отримання позивачем повідомлення-запрошення про розгляд адміністративної справи

Відтак, відповідач-1 у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання правомірно розглянув справу без його участі. Суд не вбачає порушень відповідачем-1 процедури розгляду справи про правопорушення.

Також суд враховує, що відсутність представника позивача при розгляді справи не вплинула на підстави прийняття постанов про застосування штрафних санкцій, оскільки ніяких додаткових документів, які б спростовували факти порушень або підтверджували відсутність вини , чи інші сутєєві обставини, позивач не надав би на розгляд, оскільки такі докази не надані і суду.

Суд також ураховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі № 820/4810/17, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, при розгляду даної справи не позбавляє особу спростовувати вину у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не довів наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних рішень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності. Жодних доказів зворотного судом не здобуто та матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладене , суд вважає, що позивача було правомірно притягнено до відповідальності, визначеної ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін на підтвердження своїх правових позицій, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови відповідача відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України, з огляду на що, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Центр демонтажних технологій" в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В.Хом`якова

.