Справа № 215/1297/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року Справа № 215/1297/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та визнання протиправною бездіяльності,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- встановити наявність компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 14.03.2022 вх. 165, включити її сина ОСОБА_2 , до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;
- встановити наявність компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 14.03.2022 вх. 165, протягом двох робочих днів після отримання цієї заяви надсилати письмове повідомлення ОСОБА_2 , про її вибіг його для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;
- визнати протиправною бездіяльність за результатом розгляду заяви від 14.03.2022 вх. 165, яка виявилася у належному реагуванні, у ненаданні належно завірених копій цієї заяви, у порушенні строку надсилання письмового повідомлення фізичній особі, про вибір такої особи в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Витребувано від Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, у термін для надання відзиву на позовну заяву, належним чином засвідчені копії наступних доказів: відповідь за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.03.2022 за № 165; докази направлення вказаної відповіді на адресу ОСОБА_1 ; положення про Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради; повідомлення (у разі наявності) ОСОБА_1 про день, час і місце розгляду заяви від I4.03.2022 за № 165; положення про Тернівську районну у місті Кривий Ріг раду; положення про виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.03.2022 звернувся до відповідача із заявою щодо включення ОСОБА_2 до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги особі з інвалідністю з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі. Разом з цим, відповідачем в порушення вимог п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, ст. 144 Конституції України рішення на заяву від 14.03.2022 вх. 136 позивачу не надано, чим порушено права позивача.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що відповідь на вказане звернення позивача підготовлено відповідним спеціалістом управління та підписано начальником управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Каретіною О.В. 22.03.2022 за вих. № 853 з вичерпними роз`ясненнями щодо порушених позивачем у зверненні питань та з посиланням на нормативно-правові акти та направлено поштою на її адресу ( АДРЕСА_1 ). Так, 04.01.2022 ОСОБА_2 звернувся до начальника управління із заявою в довільній формі про включення його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі без здійснення підприємницької діяльності. Разом із заявою він надав копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків. В заяві ОСОБА_2 зазначив адресу проживання: АДРЕСА_1 , а в паспорті зазначена реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 . При перевірці відомостей реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу про зареєстроване місце проживання було встановлено, що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання 08.11.2013, за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований. Так, 11.01.2022 управлінням за вих. № 102 ОСОБА_2 було підготовлено письмову відповідь та направлено поштою за адресою: АДРЕСА_1 в якій рекомендовано надати документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання для можливості отримання направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі. Станом на 22.03.2022 ОСОБА_2 такий документ не надано, що унеможливлює видати направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі для отримання компенсації. Крім того, до відповіді на заяву позивача на його прохання долучено дві засвідчені копії заяви від 14.03.2022 за вх. № 165.
До відзиву долучено витребувані судом докази.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Так, 14.06.2022 позивач звернувся до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради із заявою про потребу в наданні соціальних послуг, у якій просив:
- включити сина ОСОБА_2 до переліку фізичних осіб які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю , який вже надає послуги з догляду на непрофесійній основі, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 06.01.22 за № 3;
- надати належно завірені дві копії цієї заяви від 14.03.2022 з реєстраційними номерами;
- надати перелік організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі , їх адресу, № телефону, ПІБ керівника.
Заяву відповідачем зареєстровано 14.03.2022 за вхідним № 165.
У подальшому 22.03.2022 на вказане звернення надано відповідь за вих. № 853 у якій позивачу роз`яснено механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду, особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися
Також зазначено, що 04.01.2022 ОСОБА_2 звернувся до начальника управління із заявою в довільній формі про включення його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі без здійснення підприємницької діяльності. Разом із заявою останнім надано копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків. В заяві ОСОБА_2 зазначено адресу проживання: АДРЕСА_1 . а в паспорті зазначена реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 .
При перевірці відомостей реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу про зареєстроване місце проживання було встановлено, що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання 08.11.2013, за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований. 11.01.2022 управлінням за вих. № 102 ОСОБА_2 було підготовлено письмову відповідь та направлено поштою за адресою: АДРЕСА_1 в якій рекомендовано надати документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання для можливості отримання направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.
Протягом грудня 2021 року - березня 2022 року ОСОБА_2 з даного питання надавались відповіді на його звернення до різних організацій, проте, станом на 22.03.2022 останнім не надано документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання, що унеможливлює видати направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі для отримання компенсації.
При зверненні 14.03.2022 до управління на примірнику позивача проставлено штамп управління, дата надходження, вхідний номер та особисто надано на руки сину позивача - ОСОБА_2 .
Крім того, до наданої відповіді на прохання позивача долучено 2 копії його заяви від 14.03.2022 за вх. 165.
Відповідь 23.03.2022 направлено на адресу позивача ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується долученою копією фіскального чеку та реєстром поштового відправлення .
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Суд, дослідивши матеріали справи та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII (далі - Закон №2671) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Відповідно до пункту 17 статті 1 Закону № 2671, соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають.
Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.
За приписами частини 6 статті 13 Закону №2671 фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Згідно з частиною 7 статті 13 Закону № 2671, фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Серед основних принципів надання соціальних послуг, передбачених статтею 3 Закону № 2671, зокрема, є принцип добровільності вибору отримання чи відмови від надання соціальних послуг.
Аналіз зазначених приписів законодавства свідчить про те, що виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, мають компенсаційний (заохочувальний характер) і не відносяться до соціальних гарантій.
На виконання Закону № 2671 постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 (далі - Постанова № 859) затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306).
Пункт 2 Порядку 859 визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається. Компенсація не призначається: 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи); 2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу»; 3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.
Відповідно до п. 3 Порядку № 859, компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.
Згідно з п.5 Порядку № 859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.
Відповідно до абзаців 1, 2 п.6 Порядку № 859, для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.
Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.
Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі (далі - Порядок №1040).
Пункт 1 Порядку встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду, особам, які через порушення функцій організму не можуть пересуватися та самообслуговуватися.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1040, особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, який ведуть управління.
Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають до управління заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).
Під час подання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особою або законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, пред`являються:
- паспорт громадянина України;
- документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, внесені до паспорта громадянина України.
До заяви про потребу в наданні соціальних послуг додаються:
- висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду, за формою, затвердженою МОЗ;
- копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю).
Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 №430 "Про затвердження Порядку підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності" (далі - Постанова № 430) визначено процедуру внесення інформації до переліку фізичних осіб.
Згідно з п. 6, 7 Порядку, фізичні особи звертаються за місцем проживання/перебування до управління із заявою в довільній формі про включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі. Разом із заявою фізична особа, яка планує надавати послуги з догляду, повинна подати копії документа, що посвідчує особу, реєстраційного номера облікової картки платника податків та документа, що підтверджує реєстрацію місця проживання.
Управління приймає документи та надає фізичній особі перелік організацій, які здійснюють навчання фізичних осіб. Фізичні особи вибирають організацію з наданого переліку та отримують направлення на навчання.
Якщо протягом шести календарних місяців після подання заяви фізичною особою не подано копію довідки про проходження навчання, уповноважений орган відмовляє фізичній особі у включенні до переліку.
Про прийняте рішення уповноважений орган протягом трьох робочих днів повідомляє фізичній особі через засоби поштового або електронного зв`язку.
Згідно з п. 8 Постанови № 430, фізичні особи, які мають документ про медичну освіту, вважаються такими, що пройшли навчання і можуть надавати соціальні послуги з догляду. Такі особи додатково подають копію документа про медичну освіту.
Надавати послуги з догляду без проходження навчання, але склавши в організації, яка здійснює навчання фізичних осіб, іспит з основ догляду, може: непрацююча фізична особа, яка протягом не менше ніж три місяці до дня звернення із заявою, постійно надавала соціальні послуги.
Відповідно до п. 9 Постанови № 430, після проходження навчання та/або складення іспиту в організації, яка здійснює навчання фізичних осіб, фізичні особи отримують довідку.
Після отримання довідки про проходження навчання/перенавчання фізичні особи протягом п`яти робочих днів надсилають копію такої довідки до управління для включення такої особи до переліку.
Згідно із п. 10 Постанови № 430, управління веде облік фізичних осіб, які надають послуги з догляду та мають довідку про проходження навчання та/або складення іспиту, для подальшого залучення їх до надання послуг з догляду.
З аналізу викладеного вбачається, що включення особи до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі передбачено Постановою №430.
Позивачем позовні вимоги щодо бездіяльності відповідача визначено лише щодо належного реагування на заяву від 14.06.2022 вх. № 165, у ненаданні належно завірених копій цієї заяви, у порушенні строку надсилання письмового повідомлення фізичній особі, про вибір такої особи в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю.
Так, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про потребу в наданні соціальних послуг.
Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Абзацем 3 ст. 3 вказаного Закону визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Статтею 15 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 18, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Статтею 19 вказаного Закону визначено обов`язки органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівників та інші посадових осіб. В межах своїх повноважень останні зобов`язані при розгляді звернень: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, затвердженого рішенням ІІ сесії VІІІ скликання № 49 від 29.01.2021, зі змінами та доповненнями, одним з основних завдань управління є організація у межах компетенції виконання й здійснення контролю за реалізацією в районі державної соціальної політики у сфері соціального захисту населення, а саме: соціально-трудових відносин, оплати і належних умов праці, соціальної підтримки населення, у тому числі сімей з дітьми, малозабезпечених сімей, ветеранів, осіб з інвалідністю, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внутрішньо переміщених осіб, інших категорій громадян, які згідно із законодавством України мають право на пільги та надання житлових субсидій, ведення обліку осіб, які мають право на пільги згідно із законодавством України.

Управління бере участь у практичній реалізації законів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, центральних органів виконавчої влади, рішень міської ради, її виконкому, розпоряджень міського голови, рішень районної у місті ради, її виконавчого комітету, розпоряджень голови районної у місті ради щодо соціального захисту щодо , зокрема, (п. 2.2.3) осіб з інвалідністю.

Одним з обов`язків управління Положенням визначено розгляд скарг, листів, пропозицій, заяв громадян з питань, що належать до компетенції управління, проведення прийому громадян.

Суд, дослідивши порядок надання відповіді на заяву позивача встановив, що подана ним заява від 14.03.2022 належним чином зареєстрована відповідачем за вх. № 165.

Відповідно до змісту поданої заяви, позивачем прохання щодо розгляду вказаної заяви за його участі не зазначено.

Так, за результатами розгляду звернення, управлінням, в межах визначених повноважень, позивачу 22.03.2022 за вих. № 411 надано ґрунтовну відповідь за підписом начальника управління праці та соціального захисту населення О. Каретіної, яку, відповідно до долучених доказів, направлено на адресу позивача.

Щодо вимог позивача про протиправну бездіяльність в частині ненадання належно завірених копію його заяви від 14.03.2022 за вх. № 165, суд зазначає, що вказане повністю спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідачем у відповіді вказано, що на прохання позивачу надано дві копії заяви від 14.03.2022, які зазначено також в додатках до наданої відповіді.

Тому, в цій частині позовних вимог суд не знаходить підстав для його задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності в частині порушення строку надсилання письмового повідомлення фізичній особі, про вибір такої особи в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю, суд зазначає таке.

Згідно змісту наданої відповіді від 22.03.2022 за № 853, позивачу роз`яснено порядок та механізм обрання фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, який ведуть управління, а також порядку підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності.

Крім того, з огляду на недотримання порядку звернення до управління із заявою про включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі без здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 , а саме ненадання документів на підтвердження відомостей про зареєстроване місце проживання та відсутності такої інформації у реєстрі територіальної громади міста Кривого Рогу, у відповіді зазначено про рекомендацію надати документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 для можливості отримання направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.

Також щодо навчання фізичних осіб які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності повідомлено, що 16.02.2022 управлінням отримано лист від Дніпропетровського обласного центру соціальних служб про можливість навчання фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності за адресою : 49054, м. Дніпро, пр-т О. Поля, 83/2, тел. 056 370 48 19 , контактна особа ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси осіб підлягають захисту у разі встановленням судом факту їх порушення.

Суд наголошує, що з огляду на зміст наданої відповіді, а також матеріалів справи, ОСОБА_2 не надано документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання, що унеможливлює видання відповідачем направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі для подальшого залучення до надання послуг з догляду. Докази зворотного (включення до цього переліку) не надано, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо порушення строку надсилання письмового повідомлення фізичній особі, про вибір такої особи в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю є передчасними.

Таким чином, відповідачем подану позивачем заяву розглянуто згідно з визначеним законодавством порядком та в межах наданих йому повноважень.

Наведене доводить, що відповідач, надаючи відповідь, діяв відповідно до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позовних вимог про встановлення наявності компетенції (повноважень) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Водночас під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 705/748/17, від 13 березня 2019 року у справі № 820/3713/17 та від 12 червня 2019 року у справі № 9901/70/19, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 800/566/17, від 10.07.2018 у справі № 825/1808/17, від 05.07.2019 року у справі № 802/833/17-а, від 18.03.2020 у справі №461/10234/15-а, від 26.05.2020 у справі №808/4327/15, від 29.04.2020 у справі № 160/1106/19, від 07.10.2020 у справі № 320/1360/19, від 23.02.2021 у справі №808/1259/18, від 18.11.2021 у справі №280/9295/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, спір між позивачем та відповідачем у цій справі про встановлення наявності компетенції не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС України не передбачена.

Як встановлено судом, позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень та не може бути позивачем у спорі про наявність/відсутність компетенції суб`єкта владних повноважень.

Вказане свідчить, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав (встановлення наявності компетенції) не відповідає тим, що передбачені законодавством для наявного складу учасників та не забезпечить відновлення порушеного права позивача.

З аналізу наведених норм слідує, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, зокрема встановити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у свої рішеннях від 01.02.2018 у адміністративній справі № 800/502/17 та від 08.02.2018 адміністративній справі № 800/191/17.

З огляду на викладене, з урахуванням обрання позивачем неправильного способу захисту порушених прав, позовні вимоги позивача в частині встановлення наявності компетенції не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради (50083, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 23, ) про встановлення наявності компетенції (повноважень) та визнання протиправною бездіяльності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 27 березня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна