Справа № 440/8641/22
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 березня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8641/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №440/8641/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про відмову у перерахунку пенсії від 02.09.2022 №89 (вихідний номер від 05.09.2022 №9286/03-16);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи (служби) в контролюючих органах з 27.02.1995 по 23.06.2016, та зазначити у рішенні суду, що загальний стаж державної служби позивача складає 21 рік 03 місяці 28 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зробити перерахунок пенсії (переведення на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ, ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", п. 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІІ) позивача з дня подання заяви - 31.08.2022, на підставі поданих документів та з урахуванням стажу державної служби, довідок ГУ ДПС у Полтавській області про складові заробітної плати №158/10/16-31-10-02-09 від 29.08.2022 та №159/10/16-31-10-02-09 від 29.08.2022 та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі №440/8641/22 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ідентифікаційний код 13322403), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02.09.2022 №89 про відмову у переведенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період її роботи (служби) в контролюючих (податкових) органах з 27.02.1995 по 23.06.2016, та перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.08.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі наявного стажу державної служби та довідок Головного управління ДПС у Полтавській області про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 29.02.2022 №159/10/16-31-10-02-09, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.08.2022 №158/10/16-31- 10-02-09 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією) від 29.08.2022 №100/10/16-31- 10-02-09. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

27.03.2023 від позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі №440/8641/22 шляхом зобов`язання ГУПФУ у Вінницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/8641/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було скасовано рішення від 02.09.2022 №89 та зараховано до стажу державної служби період роботи (служби) ОСОБА_1 в контролюючих (податкових) органах з 27.02.1995 по 23.06.2016, а також переведено останню на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 31.08.2022 на підставі наявного стажу державної служби та наданих довідок про заробітну плату (рішення від 26.12.2022 №89). Розмір пенсії з надбавками склав 9429,46 грн. Місяць підвищення розміру пенсії 01.08.2022. На особистому прийомі у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (відділ обслуговування громадян №12 м. Полтава, вул. Дмитра Коряка,3, каб.216) позивачу також було підтверджено переведення/перерахунок на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". З початку 2023 року позивач двічі отримала пенсію на свій банківський рахунок, а саме, 06.01.2023 в розмірі 9429,46 грн та 08.02.2023 в розмірі 9429,46 грн. Однак, 27.02.2023 поштовим листом позивач отримала паперову копію електронного документу ГУПФУ в Полтавській області від 17.02.2022 за №2367-1901/Н-02/1600/23, де зазначено, що на виконання листа Пенсійного фонду України від 20.01.2023 №2800-030102-9/3027 ГУПФУ у Вінницькій області було переглянуто питання обчислення заробітної плати при призначенні пенсії відповідно до рішення суду та Закону №889, оскільки рішенням суду не зобов`язано зарахувати періоди роботи (служби) в контролюючих (податкових) органах з 27.02.1995 по 23.06.2016 до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію згідно Закону №889.

Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі №440/8641/22, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами дугою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, можна дійти висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, а не обов`язком.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, що у першу чергу забезпечується через примусове виконання судових рішень, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами п`ятою та шостою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За правовою позицією, сформованою Верховним Судом у постанові 28.09.2021 у справі №440/2130/21, повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців.

Судовим розглядом з долучених до заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі №440/8641/22 матеріалів встановлено, що наразі у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №71255002 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду №440/8641/22 від 20.12.2022.

Таким чином, наразі державним виконавцем вчиняються дії щодо примусового виконання рішення суду від 10.11.2022 у справі №440/8641/22.

За таких обставин, оскільки позивачем на цей час не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження" і у суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі №440/8641/22.

При постановленні цієї ухвали судом враховувалася позиція Другого апеляційного адміністративного суду, викладена у постанові від 08.03.2023 у справі №440/7272/20.

Керуючись статтями 243, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №440/8641/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Гіглава