Справа № 175/1227/23
Суддя: Васюченко О. Г.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 175/1227/23
провадження 2-а/175/12/23
УХВАЛА

28 березня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до спеціаліста І категорії-інспектора з паркування відділу інспекції з контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Тернова Євгенія Юрійовича, Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської ради, Дніпровська міська рада про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 березня 2023 року звернувся до суду з позовом до спеціаліста І категорії-інспектора з паркування відділу інспекції з контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Тернова Євгенія Юрійовича, Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської ради, Дніпровська міська рада про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Однак вказана позовна заява не відповідала вимогам: ч. 1 ст. 25, п. п. 6, 7, 8 ч. 5 ст. 160, ч. ч. 1, 4 ст. 161 КАС України, тому ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Копія ухвали суду для виконання була направлена заявнику за допомогою поштового зв`язку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

23 березня 2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 в якій він просив вказані ним причини пропущенні строку поважними та поновити строк звернення з позовною заявою.

27 березня 2027 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду та заява про розгляд справи без його участі.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Перевіривши виправлену позовну заяву та додані до неї документи було встановлено, що позивач з урахуванням вище наведеного недоліки, перелічені у вищезгаданій ухвалі, усунуті у повному обсязі не були, а саме: не надав належних доказів про зареєстроване місце проживання (знаходження/перебування) позивача у встановленому законом порядку, не зазначив докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначив відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, та не надав позовну заяву з усуненими недоліками для відповідача.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 80 КАС України, міг б скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про підсудність спору, так як позивач не надає належних доказів про зареєстроване місце проживання (знаходження/перебування) позивача у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Суд звертає увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21лютого 1975 року, «Де Жуффр деля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, тому позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне недоліки позову, то він підлягає поверненню.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, приходжу до висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 4 ст. 169 КАС України з одночасним роз`ясненням позивачу його права на повторне звернення до суду із тією ж самою позовною заявою за умови, що перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення його позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до спеціаліста І категорії-інспектора з паркування відділу інспекції з контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Тернова Євгенія Юрійовича, Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської ради, Дніпровська міська рада про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя