Справа № 460/49642/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2023 року м. Рівне №460/49642/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Жученя Ю.Ю.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (далі також позивач, ТОВ "Журавлина") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.10.2022 №01 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 100000,00 грн.

Мотивуючи вимоги позову стороною позивача, зокрема, зазначено, що при призначенні фактичної перевірки податковим органом не вказано, яка саме інформація державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення ТОВ "Журавлина" норм Податкового кодексу України стала підставою проведення такої перевірки. Також позивач наполягав на недопущення ним порушень вимог п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України. Зауважено, що в акті перевірки відповідач вказує на те, що п`ять з шести місць відпуску пального позивача не обладнані витратомірами лічильниками. При цьому, акт не містить жодних відомостей про те чи використовуються вказані п`ять місць відпуску пального позивачем у його господарській діяльності і чи є вони такими місяцями до яких під`єднані відповідні трубопроводи та запірні арматури від резервуарів №1-16. Позивач повідомляв, що згідно технологічної схеми АЗС №2 м.Сарни відпуск пального наливом здійснюється з наливного стояка, який обладнаний витратоміром-лічильником Piusi K900, серійний номер F00419900B, який здійснює облік відбору пального з резервуарів №1-16 АЗС №2, а п`ять технічних трубопроводів на наливних стояках від`єднані від резервуарів та не є місцями відпуску пального. Роздрібна ж торгівля на АЗС №2 здійснюється через колонки паливо роздавальні з реєстраторами розрахункових операцій шляхом заправки автомобілів. Тому висновки відповідача про допущені позивачем порушення є безпідставними. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 12.12.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30.01.2023 на 10:30 год., встановлено строк подачі відзиву відповідачем.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 04.01.2023, відповідно до змісту якої він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції, зокрема, про те, що під час проведення перевірки позивача було встановлено, що на акцизному складі розміщено шість місць відпуску пального, на одному з яких встановлений витратомір-лічильник, а п`ять місць відпуску пального наливом не обладнані такими витратомірами-лічильниками, що є порушенням вимог п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.01.2023 у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового засідання відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 20.02.2023 на 10:30 год.

20.02.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.03.2023 до 10:30 год.

У судовому засіданні, призначеному на 16.03.2023, представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з мотивів, викладених у відзиві на позов. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також у судовому засіданні, призначеному на 16.03.2023, судом допитані свідки: ОСОБА_1 (головний інженер ТОВ "Журавлина") та Пилипчук В.М. (головний державний інспектор Головного управління ДПС у Рівненській області), які повідомили про відомі їм обставини проведеної перевірки позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що TOB фірма "Журавлина" отримано лiцензiю на право оптової торгівліпальним, за наявності місць оптової торгівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 00321, термін дії ліцензії: з 15.08.2019 до 15.08.2024.

У період з 18.07.2022 по 27.07.2022 головними державними інспекторами Головного управління ДПС у Рівненській області, на підставі наказу від 18.07.2022 №1417-п та направлень на перевірку від 18.07.2022 №1344/ж3/17-00-09-01, №1345/ж3/17-00-09-01, проведено фактичну перевірку ТОВ фірми "Журавлина" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, за результатами якої складено Акт перевірки від 28.07.2022 №2548/ж5/17-00-09-01/13994640 (далі Акт перевірки).

Під час проведення фактичної перевірки позивача, з метою встановлення відповідності зареєстрованих даних "Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизнi склади пального, розташовані на них резервуари пального,витратоміри та рівнемiри" з фактичним обладнанням, що знаходиться на акцизному складі позивача (уніфікований №1005312), було проведено огляд резервуарів та обладнання, що знаходитьсяна такому акцизному складі за адресою: вул.Варшавська,6, м.Сарни, Сарненський р-н, Рівненська обл.

За результатами огляду встановлено, що на акцизному складі розміщено шiсть місць відпуску пального наливом, на одному з яких встановлений витратомір-лічильник Piusi K900 серійний № F0049900B, а п`ять відпуску пального наливом не обладнані витратомірами-лічильниками.

З огляду на наведене, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог пп. 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Від підписання та отримання Акта перевірки представник суб`єкта господарювання, в присутності якого здійснювалася перевірка, - головний інженер ТОВ фірма "Журавлина" Ващик Володимир Дмитрович, відмовився, про що 28.07.2022 було складено Акт відмови за №245/ж6/17-00-09-01/1994640.

Тому, Головне управління ДПС у Рівненській області надіслало позивачеві зазначений Акт перевірки рекомендованим поштовим відправленням, який був отриманий ним 31.08.2022.

14.09.2022 ТОВ фірма "Журавлина" подала відповідачу Заперечення на акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, від 28.07.2022 №2548/ж5/17-00-09-01/13994640.

За результатами розгляду вказаних заперечень відповідачем, висновок, викладений в Акті перевірки, вирішено залишити без змін.

03.10.2022 Головним управлінням ДПС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення №01, яким за порушення пп.230.1.2. п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України: відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 100000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.3 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений у ст.80 ПК України.

Відповідно до положень п.80.1, п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пунктами 80.5, 80.7 вказаної статті передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Щодо підстав та права податкового органу проводити перевірки, то суд зазначає, що відповідно до пп.80.2.5. п.80.2. ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Такого правового висновку неодноразово доходив Верховний Суд під час розгляду адміністративних справ, зокрема, справи №320/8042/21 (постанова від 03.11.2022).

Порядок оформлення результатів перевірок передбачений статтею 86 ПК України.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Відповідно до пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

За вказані вище порушення ст.230 ПК України передбачена відповідальність відповідно до п.128-1.1 ст.128 ПК України у вигляді штрафу у розмірі 20000,00 грн. за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, та за кожне необладнане витратоміром-лічильником місце відпуску пального, а за повторно вчинене порушення в розмірі 50000,00 грн.

Отже, фактом податкового порушення за нормою п.128-1.1 ст.128 ПК України вважається необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах, які використовуються платником податку у господарській діяльності. Штрафна санкція розраховується від кількості таких приладів.

При цьому, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, судом під час вирішення цього спору враховується правовий висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 при розгляді справи №580/9246/21, відповідно до якого застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Реєстрі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Реєстрі, не може бути підставою для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК.

Відповідно до вимог ст.230 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів (далі - Порядок).

Резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці (пп. 3 п. 2 Порядку).

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку обіг пального - будь-які операції, що передбачають:

- фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції);

- фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції);

Враховуючи норми п. 22 підрозділу 5 розділу XX ПК України та, відповідно до п. 12 розділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів, відповідно до вимог цього кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами - лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та - рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Тобто, при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію акцизному складі.

Відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку електронні документи для наповнення вищевказаного Реєстру містять, зокрема, інформацію про акцизний склад з уніфікованим номером в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, розташовані на такому акцизному складі резервуари з уніфікованою нумерацією, про назви, моделі, серійні (ідентифікаційні) номери витратомірів, установлених у кожному місці відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу, та назви, моделі, серійні (ідентифікаційні) номери рівнемірів, установлених на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на такому акцизному складі

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі, за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Сарни, вул. Варшавська, 6.

Жодних порушень щодо обліку пального, залишків пального у резервуарах, співставлення даних рівнемірів рiвня наповнення резервуарів із даними звіту в ході фактичної перевірки позивача не встановлено.

Суд враховує, що за диспозицією п.128-1.1 ст.128-1 ПК України застосування такої норми можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стала відсутність витратомірів-лічильників на п`яти місцях відпуску пального з акцизного складу позивача.

Як встановлено в ході судового розгляду та підтверджено матеріалами справи, зокрема, Технологічною схемою АЗС №2 м.Сарни, Актом №1 опломбування технологічних трубопроводів місць наливу пального від 31.03.2020, фотокопіями наливних стояків №1 та №2, наданих стороною позивача, а також показаннями свідка головного інженера ТОВ фірма "Журавлина" Ващика В.Д., на час проведення перевірки відпуск пального наливом позивачем здійснювався з наливного стояка, який обладнаний витратоміром-лічильником PiusiK900, серійний номер F00419900B, що здійснює облік відбору пального з резервуарів №1-16 АЗС №2, а п`ять технічних трубопроводів на наливних стояках фактично були від`єднані від резервуарів та опломбовані, у зв`язку із відсутністю необхідності у їх використанні.

Доказів відпуску пального наливом вказаними п`ятьма технічними трубопроводами матеріали справи не містять.

Під час проведення фактичної перевірки ТОВ фірми "Журавлина" фактів використання більш ніж одного місця наливу на наливному стояку встановлено не було.

Подані в судовому засіданні представником відповідача фотографії з мобільного телефону головного державного інспектора Пилипчук В.М., на яких, як зазначено стороною відповідача, зображено місця наливу пального, судом до уваги не беруться, оскільки в Акті перевірки відсутні будь-які посилання на здійснення фотофіксації виявлених порушень. Відтак, в розумінні ст.74 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) такі фотографії не можуть вважатися допустимими доказами.

Тому, на переконання суду, у позивача був відсутній обов`язок обладнувати/реєструвати витратоміри-лічильники у місцях, де ним не здійснювався відпуск пального наливом з акцизного складу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності винесення спірних рішень

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 03.10.2022 №01 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 100000,00 грн. та наявність підстав для його скасування.

При цьому, судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч.1 ст.139 КАС України, згідно з якими, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.10.2022 №01 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 100000,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" судовий збір в сумі 2481,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (вул.Варшавська, 9а, м. Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500, ЄДРПОУ/РНОКПП 13994640)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м.Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 27 березня 2023 року

Суддя С.А. Борискін