Справа № 440/15663/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 березня 2023 р.Справа № 440/15663/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Одеської митниці Держмитслужби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 року по справі № 440/15663/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ"

до Одеської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень.

На зазначене рішення суду 14.03.2023, через систему "Електронний суд", Одеською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, окрім випадків, встановлених законом.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення "Устименко проти України" випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вже вище зазначалось, 14.03.2023, через систему "Електронний суд", Одеська митниця Держмитслужби звернулась з апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 по справі № 440/15663/21, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відповідач зазначив, що Одеська митниця в строк передбачений ст. 295 КАС України направила до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, проте через відсутність бюджетних асигнувань не було виконано вимогу п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу повернуто.

Крім того, заявник зазначає, що Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, встановлено, що відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Верховна Ради України постановляє: Затвердити Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Колегія суддів вважає необґрунтованими вказані доводи та зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Полтавським окружним адміністративним судом 05.05.2022 ухвалено рішення по справі №520/15663/21. Повний текст рішення складено 11.05.2022.

На зазначене рішення суду 29.06.2022, через систему "Електронний Суд", Одеською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу та 28.06.2022, через систему "Електронний Суд" подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 задоволено клопотання Одеської митниці Держмитслужби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 по справі та поновлено процесуальний строк.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків шляхом подання безпосередньо до суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

Одеською митницею Держмитслужби подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Одеської митниці Держмитслужби про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2023 продовжено Одеській митниці строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії даної ухвали суду. Визначено Одеській митниці, що недоліки поданої апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 5448,00 грн.

Одеська митниця подала до суду клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, в якому просила суд звільнити Одеську митницю від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 року залишено без задоволення клопотання Одеської митниці про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Продовжено строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії даної ухвали суду.

Одеська митниця подала до суду клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, в якому просила суд відстрочити строк сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 залишено без задоволення клопотання Одеської митниці про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 по справі №440/15663/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ДРАЙВ" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень повернуто скаржнику.

Повторно з апеляційною скаргою, до якої додано платіжну інструкцію від 06.03.2023 №289 на суму 6810,00 грн., відповідач звертається більше ніж через десять місяців з дня складання повного тексту оскаржуваного рішення суду (11.05.2022), а саме 14.03.2023, через систему "Електронний суд, при цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «...підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто виходячи з принципу «належного урядування» державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у цьому випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 640/3393/19.

Сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція підтримується і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.05.2018 у справі №820/4558/16, від 22.05.2018 у справі №826/26113/15.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Колегія суддів також зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.

Відповідачем до заяви про поновлення строку не надано жодних доказів того, що введення воєнного стану обумовило неможливість сплати судового збору та звернення до суду з апеляційною скаргою у належний строк.

Колегія суддів враховує, що загальний строк, що сплинув з дня складення повного судового рішення і до дня подання апеляційної скарги становить більше ніж десять місяців, що не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом апеляційної інстанції неодноразово забезпечувалось право скаржника на апеляційне оскарження рішення шляхом продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги визначеного ухвалою суду від 20.10.2022, відтак у апелянта було достатньо часу для виконання вимог процесуального законодавства щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Колегія суддів зауважує, що скаржником не надано доказів вжиття заходів, направлених на своєчасну подачу апеляційної скарги, які свідчили б про сумлінне та добросовісне ставлення суб`єкта владних повноважень до виконання процесуального обов`язку.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску Одеською митницею Держмитслужби процесуального строку, встановленого законом, на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, оскільки заявником не надано доказів, які би безспірно посвідчили цю обставину.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, заявником не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Згідно із ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 121, 295, 298, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Заяву Одеської митниці Держмитслужби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 по справі №440/15663/21 залишити без задоволення.

Визнати неповажними зазначені в заяві причини пропуску строку звернення Одеської митниці Держмитслужби з апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 по справі №440/15663/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Курило Л.В. Бегунц А.О.