Справа № 337/914/23
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 337/914/23
Провадження № 2-а/337/15/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Хижняк М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної України поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

У позові зазначила, що 12.02.2023 року відносно неї, ст.сержантом поліції другого батальйону першої роти Гуржій В.С. УПП в Запорізькій області, винесено постанову у справі про адмінправопорушення, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 127 ч.1 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

У постанові зазначено, що вона, 12.02.2023 року, о 10-20 годині, у м.Запоріжжя пр. Ювілейний, 26-Б, здійснила перехід проїзної частини у не встановленому місці, поза пішохідним переходом, чим порушила п.4.7 Правил дорожнього руху України та порушила вимоги ст. 127 ч.1 КУпАП. Вона не порушувала ПДР України, тому просила скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення, закрити провадження у справі, стягнути сплачені судові витрати.

Ухвалою від 27.02.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачеві подати відзив на позов.

Представник відповідача УПП в Запорізькій області направив суду відзив на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 12.02.2023 року здійснила перехід проїзної частини у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, що підтверджено відеозаписом, тому правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Дії поліцейських повістю відповідають вимогам Закону України «Про національну поліцію», тому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного, даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України, розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 12.02.2023 року відносно ОСОБА_1 , ст.сержантом поліції другого батальйону першої роти Гуржій В.С. УПП в Запорізькій області, винесено постанову у справі про адмінправопорушення, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 127 ч.1 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. ( а.с.13).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 12.02.2023 року, о 10-20 годині, у м.Запоріжжя пр. Ювілейний, 26-Б, здійснила перехід проїзної частини у не встановленому місці, поза пішохідним переходом, чим порушила п.4.7 Правил дорожнього руху України та порушила вимоги ст. 127 ч.1 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; поясненнями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідач УПП в Запорізькій області направив суду відзив на позов, у якому зазначив, що ОСОБА_1 12.02.2023 року здійснила перехід проїзної частини у невстановленому місці, поза пішохідним переходом, що підтверджено відеозаписом, тому правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Дії поліцейських повістю відповідають вимогам Закону України «Про національну поліцію», тому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган ( посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.4.7 ПДР України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Як вбачається з відеозапису, який долучено відповідачем до відзиву на позов, у АДРЕСА_1 , 12.02.2023 року, о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 здійснила перехід проїзної частини дороги у не встановленому місці, поза пішохідним переходом, який знаходиться на певній відстані від тієї частини проїзної дороги, яку переходила ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 , викладені у поданому до суду позові, повністю спростовуються доказами, наданими суду відповідачем, правомірність дій працівників поліції підтверджена матеріалами справи, а тому суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови і у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити.

У зв`язку з вказаним вище, не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивачки щодо закриття провадження у справі та відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.5, 72-77, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовудо Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної України поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, стягнення судових витрат, у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Г.Є. Гнатик