Справа № 120/6826/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 березня 2023 р. Справа № 120/6826/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, що відмінне від земельної ділянки, в загальному розмірі 20013,74 гривень, який станом на дату звернення до суду не погашено, що відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України є підставою для звернення до суду з позовом щодо стягнення такого.

На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України судом надіслано запит до виконавчого комітету Вінницької міської ради запит щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

19 вересня 2022 року до суду від департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла довідка про реєстрацію місця проживання особи вих. №41014 від 09 вересня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 з 15 квітня 2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26 вересня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання представника позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено її розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 26 вересня 2022 року отримана відповідачем 13 жовтня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду в строк, визначений ухвалою від 26 вересня 2022 року, не надійшов.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Податковими повідомленнями-рішеннями № 0-0203 від 26 березня 2019 року, № 0-0228 від 16 квітня 2020 року та № 0-0228 від 16 березня 2021 року відповідачу визначено до сплати суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальному розмірі 20013,74 гривень.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялися на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , проте такі не були вручені адресату, а тому до податкового органу повернувся поштовий конверт із зазначенням причини повернення - у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

08 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області сформовано податкову вимогу № 304171-50, яку також надіслано відповідачці за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте і така не була отримана ОСОБА_1 , а до податкового органу повернувся поштовий конверт із зазначенням причини повернення - у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Визначаючись з приводу заявлених вимог про стягнення податкового боргу, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), відповідно до якого платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).

При цьому особливості формування та надіслання податкової вимоги визначені статтею 59 ПК України (в редакції, чинній на момент формування податкової вимоги).

Так, цією нормою визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому вказана норма в частині, що стосується надсилання (вручення) податкової вимоги є бланкетною, адже відсилає до іншої норми, якою врегульовано порядок надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, пунктом 58.3 статті 58 ПК України (слід застосовувати в редакції, чинній на момент формування податкової вимоги) визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В свою чергу, пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Подібна за змістом норма міститься і в Порядку направлення податковими органами податкових вимог платника податків, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року № 610 (в редакції, чинній на момент формування та надсилання податкової вимоги), пунктом 6 розділу IV якого передбачено, що податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Відтак аналіз наведених приписів свідчить про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання такому платнику податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. При цьому стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення податкової вимоги. Так, відповідно до податкового законодавства, що діяло на момент формування та надсилання відповідачу податкової вимоги, остання вважається належним чином врученою платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) такого платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Водночас суд установив, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 на момент формування та надсилання їй податкової вимоги № 304171-50 була наступна адреса: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи вих. № 41014, що видана департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради 09 вересня 2022 року.

Зокрема у цій довідці зазначено, що ОСОБА_1 ще з 15 квітня 2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведене свідчить про надсилання і податкових повідомлень-рішень, і податкової вимоги не на адресу, за якою станом на момент їх складання (формування) була зареєстрована відповідач, а на іншу адресу ( АДРЕСА_3 ).

Поряд із цим податковим органом не враховано того, що згідно з положеннями пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В даному ж випадку з огляду на приписи статті 42 ПК України та пункту 6 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платника податків відсутні підстави вважати, що податкову вимогу вручено відповідачу, що свідчить про недотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства в цій частині.

Таким чином, слід дійти висновку, що податкова вимога № 304171-50 від 08 жовтня 2018 року не вважається належним чином врученою ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного за відсутності факту належного вручення відповідачу податкової вимоги, якою визначено до сплати суму податкового боргу, про стягнення якого поданий даний позов, як обов`язкової передумови для вчинення подальших дій щодо стягнення такого боргу, тому, на переконання суду, відсутні підстави для стягнення такого боргу в судовому порядку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відсутні підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою ним судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 44069150)

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Повний текст рішення суду складено 20.03.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович