Справа № 335/8728/22
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8728/22 2-а/335/27/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5725949 від 08.08.2022 року та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Слєсарь О.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5725949 від 08.08.2022 року, винесену інспектором батальйону роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Брусінцем В.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 08.08.2022 року інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Брусінцем В.В. в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 78, відносно ОСОБА_1 була прийнято постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5725949 від 08.08.2022 року, якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

08.08.2022 року зазначена постанова ОСОБА_1 не була вручена, з її змістом позивач ознайомився лише після отримання відповіді на адвокатський запит від Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), а саме 16.12.2022 року

Позивач вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Ніяких належних доказів щодо порушення ПДР, окрім вищезазначеної постанови, матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачем належним чином не задокументовано та не наведено наклеєними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, які передували зупинці транспортного засобу відповідачем. ОСОБА_1 був не згоден з діями співробітників патрульної поліції.

Ухвалою суду від 04.01.2023 року, відкрито провадження у даній справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням сторін.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Назаренко М.М. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 08.08.2022 року під час несення служби в Запорізькій області, поліцейським управлінням патрульної поліції в Запорізькі області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II L TI 20/20 TC № 008388 було виявлено порушення Правил дорожнього руху України а саме водій транспортного засобу Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 92 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 42 км/год, чим порушив п. 12.4. ПДР України. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення. Таким чином, оскаржуване рішення є законними.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час слухання справи шляхом надсилання судової повістки. 13.03.2023 року представник позивача адвокат Слєсарь О.В. подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, разом із відзивом на позов представник відповідача Назаренко М.М. просив розгляд справи проводити за відсутності представника управління патрульної поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з`явилися, просили здійснювати розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе судовий розгляд адміністративної справи здійснювати без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.08.2022 року інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Брусінцем В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5725949 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постанову разом із заявою про відкриття виконавчого провадження було направлено до примусового виконання Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на підставі яких державним виконавцем відкрито виконавче провадження 70144390.

Відповідно до змісту постанови «08.08.2022 року о 14:22:17 в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, 78, позивач, як водій, керуючи транспортним засобом Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження руху у населеному пункту більш як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 92 км/год., чим порушив п. 12.4. ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швидкість не більше 50 км/год.)».

Вимірювання швидкості руху відбувалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II L TI 20/20 TC № 008388.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, що було зроблено поліцейським у даному випадку.

Як вбачається з роздруківки, наданої відповідачем, на ній зокрема зафіксовано транспортний засіб Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 , що рухається 08.08.2022 року о 14:22:17 в м. Запоріжжі, Прибережна автомагістраль зі швидкістю 92 км/год. Вимірювана дистанція 285.1 м.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з оскаржуваної постанови, наданого відео яке додано до відзиву, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, 08.08.2022 року о 14:22:17 в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги, 78, він, керуючи транспортним засобом Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження руху у населеному пункту більш як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 92 км/год.

Отже позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту. Вимірювання швидкості руху відбувалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM II L TI 20/20 TC № 008388

Згідно ст. 31 Закону «Про Національну поліцію» № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу передбачений ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача на підтвердження правомірності прийнятого рішення надано суду DVD-r диск з відеозаписом подій та роздруківку, на яких зафіксовано, що автомобіль марки Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 , 08.8.2022 року о 14:18:16 рухався зі швидкістю 92 км/год. При цьому вказаною роздруківкою (фотокарткою) спростовуються твердження позивача щодо відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно доказів, наданих відповідачем, зокрема, відеозапису та роздруківки, судом встановлено, що позивачем у межах населеного пункту перевищена дозволена швидкість руху більш як на 50 км/год. Водій транспортного засобу Toyota з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 92 км/год.

Отже, надані докази у своїй сукупності доводять дійсне перевищення водієм-позивачем швидкості.

Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів на спростовання правильності здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем до матеріалів справи не додано.

Дії відповідача не містять таких порушень, які б тягли скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, в ході розгляду справи позивачем не наведеного жодного доказу щодо неправомірності дій інспектора поліції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач не обґрунтував наданими доказами вимоги зазначені у його позові, а саме, що він не порушував п. 12.4. ПДР України.

Позовні вимоги спростовані відповідачем.

З огляду на викладене, висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП. Суд, погоджується із висновками поліцейського який виніс оскаржувану постанову щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому підстав для скасування винесеної постанови не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5725949 від 08.08.2022 року винесена відповідно до вимог КпАП України та на підставі реального факту, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області слід відмовити.

Сплачені позивачем судові витрати зі справи судового збору (квитанція від 29.12.2022 року) у сумі 496,20 грн. не підлягають відшкодуванню відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 1, 9, ч. 1 ст. 122, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5725949 від 08.08.2022 року та закриття провадження у справі відмовити повністю.

Повний текст рішення суду виготовлено 14.03.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ,

Представник позивача: адвокат Слєсарь Олексій Вікторович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області, , адреса місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя В.О. Макаров