Справа № 300/5248/22
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2023 р. справа № 300/5248/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні даного позову відмовити повністю, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення, оскільки ним виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №300/3150/22 відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який прийнятий пізніше та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 12.07.2019 №5-р (І/2019). Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач серед іншого зазначає, що порядок обчислення пенсії за віком на пільгових умовах та за віком при досягненні пенсійного віку одинакові, а різниця тільки при пільговому виході на пенсію з більш раннього терміну.
Суд, розглянувши адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 27.11.2019 звернувся із з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 30.08.2019.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.01.2020 №113 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, яке було оскаржено в судовому порядку.

Після досягнення пенсійного віку, ОСОБА_1 повторно 19.11.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 30.08.2021 позивачу призначено пенсію по віку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №300/3150/21, яке набрало законної сили 23.06.2022, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення від 20.01.2020 року №113 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи в шкідливих умовах праці в Каракумському управлінні розвідувального буріння об`єднання «Туркменнафта» з 09.08.1983 по 11.12.1985 на посаді інженера по ремонту компресорів та на посаді механіка по обслуговуванню бурових, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до стажу періоду роботи в шкідливих умовах праці в Каракумському управлінні розвідувального буріння об`єднання «Туркменнафта» з 09.08.1983 по 11.12.1985 на посаді інженера по ремонту компресорів та на посаді механіка по обслуговуванню бурових, які передбачені Списком №2. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 300/3150/21 без змін.

На виконання зазначеного рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянуло заяву позивача від 27.11.2019 та призначило останньому пенсію за віком по Списку №2 з 30.08.2019.

ОСОБА_1 27.09.2022 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виконати рішення суду у справі №300/3150/21 за період з 30.08.2019 по 29.08.2021, а з 30.08.2021 продовжувати нараховувати та виплачувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 15.11.2023 №4503-4439/Р-02/8-0900/22 повідомило позивача про те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/3150/21 не передбачено обмеження будь-яким терміном виплати призначеної пенсії та перегляду її розміру, крім перерахунків, визначених чинним законодавством.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у переведенні на інший вид пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом його прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом частини 1 статті 9, частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтями 6, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що: - особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку; - пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з абзацами 1, 2 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років (абзац 1 частини 1 статті). Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 30.08.2021 призначено пенсію за віком, тобто останній досягнув віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, та мав необхідний страховий стаж.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у листі від 15.11.2023 №4503-4439/Р-02/8-0900/22 повідомило позивача про те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/3150/21 не передбачено обмеження будь-яким терміном виплати призначеної пенсії та перегляду її розміру, крім перерахунків, визначених чинним законодавством.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що 27.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, а не про призначення пенсії.

Судом зазначається, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій щодо припинення з 30.08.2021 виплати позивачу пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зобов`язання відповідача скасувати рішення від 21.07.2022 №81 в частині визначення розміру пенсії ОСОБА_1 у період з 30.08.2021, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену згідно рішення від 19.11.2021 №81 з 30.08.2021, то суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту з огляду на наступне.

Спірні правовідносини стосуються саме переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, крім того, позивачу вже призначалася пенсія за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», з якої і було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №300/3150/21, а тому, враховуючи подання позивачем 27.09.2022 заяви про переведення на інший вид пенсії, порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший з дня звернення з відповідною заявою, зокрема з 27.09.2022, а не з 30.08.2021, як зазначає позивач.

Тому з огляду на викладене, а також з метою ефективного захисту порушеного права позивача заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково у такий належний спосіб: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.09.2022 та здійснити її нарахування і виплату, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 715,73 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.09.2022 та здійснити її нарахування і виплату, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) частину сплаченого ним судового збору в розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 33 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 28 березня 2023 р.