Справа № 640/4473/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4473/21 Головуючий у І інстанції - Каракашьян С.К.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення та проходження користувачем спеціального тесту системи «reСАРТСНА» під час безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на вебсайті https://usr.miniust.gov.ua/ua/freesearch та зобов`язати відповідача скасувати спеціальний тест системи «reСАРТСНА» під час безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на вебсайті https://usr.miniust.gov.ua/ua/freesearch.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як користувач зазначеного реєстру, обмежується в доступі даним тестом, проходження якого обумовлює доступ до його даних. Вказує, що жодною нормою чинного законодавства України необхідності проходження такого тесту не передбачено.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що адміністратором Єдиних та Державних реєстрів визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи», чого не врахував суд першої інстанції зобов`язавши відповідача усунути проходження спеціального тесту системи «reСАРТСНА» для безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на веб-сайті https://usr. rniniust. gov.ua/ua/ freesearch. Апелянт зазначає про правильність використання системи «геСАРТСНА», оскільки вона запобігає здійсненню зловмисниками DDos-атак та перевантаженню бази даних Єдиного державного реєстр запитами.

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» подало пояснення на апеляційну скаргу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 16.12.2020 позивач звернувся до Міністерства юстиції України з листом, у якому просив розглянути можливість скасування наявних обмежень доступу до наборів даних, які підлягають оприлюдненню у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, держателем яких є Міністерство юстиції України, у вигляді автоматизованого тесту для розрізнення користувачів «reСАРТСНА» - тесту для запобігання доступу до реєстру автоматизованим системам.

Відповідачем вимоги позивача задоволено не було.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, а застосування зазначеного тесту - протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 7 Закону № 755-IV передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 755-IV визначено, що держателем Єдиного державного реєстру є Міністерство юстиції України, яке вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування цього реєстру.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228), Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців.

Пунктом 10 Положення № 228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідаю до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних, реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.06.2015 № 628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів» та пункту 4 Положення № 228, з метою оптимізації забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів, Міністерством юстиції України прийнято наказ від 25.06.2015 № 1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» (далі - Наказ № 1059/5 ).

Разом з тим, технічним адміністратором Єдиного державного реєстру, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 755-IV є визначене Міністерством юстиції України державне унітарне підприємство, віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, доопрацювання та супроводження програмного забезпечення Єдиного державного реєстру, порталу електронних сервісів та відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надає, блокує та анулює доступ до Єдиного державного реєстру та проводить навчання роботі з цим реєстром.

Згідно наказу № 1059/5 державне підприємство «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «НАІС») визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів.

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до них реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

У межах адміністрування Єдиних та Державних реєстрів адміністратор здійснює створення, впровадження та супроводження, інформаційного та технічного обслуговування, модернізації веб-ресурсів та веб-сервісів Міністерства юстиції України, надає у випадках, визначених законодавством, послуги у сфері функціонування Єдиних та Державних реєстрів, здійснює технічне та технологічне супроводження інформаційної взаємодії Міністерства юстиції України та адміністратора Єдиних та Державних реєстрів з метою оперативного вирішення питань, що стосуються функціонування реєстрів

Таким чином, ДП «НАІС», як адміністратор Єдиного державного реєстру самостійно визначає способи захисту даних реєстру в рамках Законів України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних», «Про інформацію».

Отже, висновок суду першої інстанції, що саме Міністерство юстиції України має усунути проходження спеціального тесту системи «геСАРТСНА» для безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на вебсайті https://usr.miniust.gov.ua/ua/freesearch, є помилковими.

Щодо встановлення системи захисту під час доступу до ЄДР колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 755-IV відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата. Зазначеною статтею Закону № 755-IV, зокрема, передбачено, що відомості з Єдиного державного реєстру надаються у вигляді:

- безоплатного доступу через портал електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;

- оприлюднення публічної інформації з Єдиного державного реєстру у формі відкритих даних, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI);

- інших форм надання відомостей з Єдиного державного реєстру, за надання яких стягується плата в розмірі, встановленому законодавством.

Умови, підстави та процедура надання й обсяг відомостей з Єдиного державного реєстру, що надаються шляхом безоплатного доступу через портал електронних сервісів, визначено в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 № 1657/5, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 10.06.2016 за № 839/28969 (далі - Порядок № 1657/5).

Відповідно до Порядку № 1657/5 відомості з Єдиного державного реєстру надаються за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру у паперовій або електронній формах, що мають однакову юридичну силу та містять обов`язкове посилання на Єдиний державний реєстр, крім документів, що містяться в реєстраційній справі та надаються у паперовій формі.

В електронній формі надаються відомості з Єдиного державного реєстру через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, а відомості з Єдиного державного реєстру у форматі бази даних або в іншому форматі у режимі реального часу на підставі договорів, укладених з технічним адміністратором Єдиного державного реєстру.

Таким чином, обсяг відомостей з Єдиного державного реєстру, що надаються через портал електронних сервісів, визначається відповідно до вимог Закону № 755-IV та Порядку № 1657/5, а обсяг відомостей, що мають оприлюднюватись у формі відкритих даних відповідно до Закону № 2939-VI, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі, відкритих даних», якою затверджено Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, та відповідно наказом Міністерства юстиції України від 28.03,2016 № 897/5 «Про затвердження Переліку інформації, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником якої с Міністерство юстиції України».

Разом з тим, за інформацією, наданою технічним адміністратором Єдиного державного реєстру, функціонування порталу електронних сервісів пов`язане з постійним (цілодобовим) навантаженням і періодично на нього здійснюються атаки за допомогою спеціальних програм-ботів. Ці атаки створюють велике надлишкове навантаження на серверне обладнання зазначеного порталу та базу даних Єдиного державного реєстру. Одним із найбільш розповсюджених і загальновизнаних способів захисту від атак є використання на вебсторінках захисного елементу «геСАРТСНА».

Метою вказаної системи захисту є підтвердження того, що запити до бази даних Єдиного державного реєстру виконує безпосередньо користувач (людина), а не робот. Тобто використання системи «геСАРТСНА» запобігає здійсненню зловмисниками DDos-атак та перевантаженню бази даних Єдиного державного реєстру запитами.

Таким чином, «геСАРТСПА» не є засобом обмеження доступу користувачів до порталу електронних сервісів, а навпаки, слугує безперебійному функціонуванню безкоштовного пошуку в Єдиному державному реєстрі та цілодобовому вільному доступу до сервісу.

За таких обставин, зважаючи на заявлені позовні вимоги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова