Справа № 260/208/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/208/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

за участі представника

відповідача: Хома Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 березня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 27 березня 2023 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), яким просить:

1) Визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області № 12 від 19.05.2022 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

2) Зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з 22.04.2021 року, виходячи з вислуги років 27 років 01 місяць 11 днів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України та наказом начальника Мукачівського прикордонного загону від 19.03.2021 року № 141-ОС його було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку із закінченням строку контракту. Станом на день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні становила 18 років 05 місяців 07 днів, пільгова 08 років 08 місяців 04 дні, що разом становить 27 років 01 місяць 11 днів.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року у справі № 260/3436/21, 28.04.2022 року Адміністрація Державної прикордонної служби України підготувала та направила до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням загальної вислуги років станом на день звільнення з військової служби.

Однак, рішенням відповідача від 19.05.2022 року за № 12 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку із відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років) на момент звільнення зі служби (21.04.2021 року), визначеної ст. 12 Закону № 2262.

Вважаючи відмову ГУ ПФУ в Закарпатській області у призначенні пенсії за вислугу років протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування вказаного рішення.

Ухвалою судді від 23.01.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

02.03.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого, позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Окрім того, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Згідно розрахунку вислуги років позивача, його календарна вислуга років складає 18 років 05 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.03.2021 року № 141-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом від 21.04.2021 року № 200-ОС ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із зазначеного наказу, вислуга років ОСОБА_1 станом на 21.04.2021 року складає: календарна 18 років 05 місяців 07 днів; пільгова 08 років 08 місяців 04 дні; всього 27 років 01 місяць 11 днів.

21.07.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

За результатами розгляду такої заяви листом Адміністрації ДПС України № 115-20844/0/6-21 від 28.07.2021 року повідомлено заявника про відсутність підстав для її задоволення з огляду на недостатність наявного календарного стажу.

Вважаючи таку відмову Адміністрації ДПС України протиправною, з метою захисту порушеного права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України оформити та подати до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи для призначення з 22.04.2021 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи для призначення з 22.04.2021 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання вказаного судового рішення, 28.04.2022 року Адміністрація ДПС України підготувала та направила до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням загальної вислуги років станом на день звільнення з військової служби.

Розглянувши подання про призначення пенсії Адміністрації ДПС України від 28.04.2022 року та додані документи, ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років) на момент звільнення зі служби (21.04.2021 року), визначеної статтею 12 Закону № 2262, про що, прийнято відповідне рішення від 19.05.2022 року за № 12.

Вважаючи відмову в призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1- 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею цього Закону встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок № 393, Постанова № 393).

Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Положеннями статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.

Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням викладеного суд вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за вислугою років, відповідач виходив з того, що на день звільнення зі служби календарна вислуга років позивача за час його роботи становила 18 років 05 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років з огляду на те, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393».

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі 805/3923/18-а та у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним оскарженого рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 27 років 01 місяць 11 днів, а тому, у відповідності до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», він набув право на призначення пенсії за вислугою років на підставі вказаного Закону.

Вказана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.05.2022 року у справі № 480/4643/20.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

При цьому, що стосується дати, з якої слід зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію, суд констатує наступне.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 14.02.2022 року ОСОБА_1 подано до ГУ ПФУ в Закарпатській області заяву про призначення/перерахунок пенсії (яка зареєстрована за вх. № 90 від 11.05.2022 року за наслідками виконання Адміністрацією Державної прикордонної служби України рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року у справі № 260/3436/21 щодо зобов`язання підготувати та направити до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років).

Однак, за приписами п. «б» статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби.

Відповідно до ч. 3 статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Враховуючи, що позивач звільнений зі служби в Державній прикордонній службі України 21.04.2021 року, а звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України (як органу, через який подаються відповідні заяви) із заявою, в якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ в Закарпатській області документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ 21.07.2021 року, тому днем звернення позивача за призначенням пенсії є саме 21.07.2021 року і з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону №2262-ХІІ ОСОБА_1 має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 22.04.2021 року.

Крім того, право на призначення пенсії ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII саме з 22.04.2021 року - встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року у справі № 260/3436/21 (рішення набрало законної сили), вказана обставина повторно не доказується, у відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України.

Таким чином, пенсію ОСОБА_1 за вислугу років слід призначити з 22.04.2021 року, у відповідності до п. «б» статті 50 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За унормуванням ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19 травня 2022 року № 12 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - з 22 квітня 2021 року.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті