Справа № 300/4864/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" березня 2023 р. справа № 300/4864/22
м. Івано-Франківськ
В обґрунтовування позову позивач зазначив, що вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення незаконними, необґрунтованими та такими, що порушують права та законні інтереси позивача у сфері публічно - правових відносин.
Позивач, зокрема, зазначає, що висновки акту перевірки, наведені контролюючим органом щодо встановлення факту роздрібної торгівлі алкогольними напоями немаркованими марками акцизного податку встановленого зразка, а також висновки контролюючого органу про здійснення позивачем виробництва алкогольних напоїв без відповідної ліцензії суперечать дійсним обставинам справи та документам, які були надані до перевірки. Позивач зазначив, що не здійснює виробництво алкогольних напоїв, а лише виготовляє коктейлі шляхом змішування готових алкогольних напоїв з іншими складниками. Як наслідок за відсутності факту виробництва алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, а також роздрібної торгівлі алкогольними напоями немаркованими марками акцизного податку встановленого зразка, похідні висновки контролюючого органу щодо реалізації необлікованого товару, а також щодо проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням під категорії згідно УКТ ЗЕД є безпідставними. У зв`язку з наведеним, позивач вважає податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками розгляду акту перевірки протиправними.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 49, 50).
Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов скористався. Згідно відзиву позовні вимоги не визнав та зазначив, що оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та законними. Відповідач вказав, що при здійсненні перевірки процесу та умов виготовлення та реалізації алкогольних напоїв позивачем відповідач дійшов висновку, що позивач фактично здійснює виробництво алкогольних напоїв за відсутності відповідної ліцензії, що є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до адміністративно-господарської відповідальності. Так само, щодо маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку, відповідач дійшов висновку, що здійснюючи продаж алкогольних напоїв власного виробництва, позивач не використовує на пляшках марки акцизного податку, що тягне за собою накладення відповідних адміністративно-господарських санкцій. Враховуючи наведене, контролюючим органом встановлено також факт реалізації необлікованого виготовленого товару, а також проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням під категорії згідно УКТ ЗЕД. Враховуючи встановлені порушення, контролюючим органом правомірно прийнято оскаржувані податкові-повідомлення-рішення. Також вказав, що докази надані позивачем не спростовують зафіксовані в акті фактичної перевірки порушення вимог чинного законодавства України. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с. 61-63).
Правом подання заперечення на відзив представник позивача не скористався.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.
Приватне підприємство «РГК Ресурс-3» 22.05.2017 зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області.
Основний вид діяльності: 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. Інші види діяльності: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.21 Постачання готових страв для подій; 56.29 Постачання інших готових страв; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.30 Обслуговування напоями.
На підставі наказу №388-п від 23.02.2022 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень №529 та №530 від 23.02.2022 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою уч. Щивки, 8, ТРЦ «Галерея Променад», с. Поляниця, що належить ПП «РГК Ресурс-3» з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів.
За наслідками перевірки складено акт від 25.03.2022р. № 1092/09/15/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено наступні порушення:
- проведення розрахункової операції через РРО на неповну суму покупки, видача розрахункового документа встановленого зразка на неповну суму покупки в розмірі 415 грн., чим порушено вимоги п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД, для підакцизних товарів , чим порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право виробництва, чим порушено ст.. 2, ст.. 7 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
- зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 1450,00 грн., чим порушено ст.. 226 Податкового кодексу України;
- використання праці найманого працівника без укладення трудових угод, чим порушено ст. 21-24 Кодексу законів про працю в Україні.
Враховуючи встановлені порушення відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись із прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області було проведено фактичну перевірку магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою уч. Щивки, 8, ТРЦ «Галерея Променад», с. Поляниця, що належить ПП «РГК Ресурс-3». В ході перевірки контролюючим органом було встановлено, як зазначено в акті, виробництво позивачем алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а саме 23.02.2022 в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продавцем реалізовано одну пляшку віскі-карамель «Старий Буковель», 0,2л, міцністю 30% алкоголю по ціні 200грн. Згідно наданого пояснення касиром-адміністратором алкогольний напій виробляється та постачається ПП «РГК-Ресурс-3».
Аналізуючи зібрану інформацію контролюючий орган дійшов висновку, що позивач здійснює виробництво підакцизних товарів (алкогольних напоїв) за відсутності ліцензії на даний вид діяльності, що є порушенням ст.ст. 2, 7 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
З урахуванням встановлених в ході перевірки обставин контролюючий орган також дійшов висновку, що позивач, всупереч вимог ст. 226 Податкового кодексу України, здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями власного виробництва (настоянками) в скляних пляшках без марок акцизного податку встановленого збору.
Надаючи оцінку вказаним вище порушенням та застосованим санкціям, суд зазначає наступне.
Сторонами у справі не заперечується, що позивач фактично здійснює згідно наявних ліцензій роздрібну торгівлю алкогольними напоями.
З урахуванням приписів Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996р. № 854, які визначають, що роздрібна торгівля алкогольними напоями являє собою діяльність з їх продажу безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства, вказана діяльність відповідача є законною та такою, що відповідає виданій ліцензії.
Що стосується питання виготовлення позивачем алкогольних напоїв, як це стверджує відповідач, суд виходить з того, що згідно ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД .
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.
Згідно п. 4.17 ДСТУ 3297:95 «Лікеро-горілчана промисловість. Терміни та визначення понять» наведено поняття коктейлю лікеро-горілчаного виробництва, яким, зокрема, є лікеро-горілчаний напій міцністю від 20 до 40 % з масовою концентрацією екстрактивних речовин від 5 до 25мг/100 см 3, який перед вживанням розводять мінеральною водою або плодово-ягідними соками або безалкогольними напоями, виготовлений змішуванням готових напоїв або купажуванням окремих напівфабрикатів та інгредієнтів.
Згідно наведеного у вказаному ДСТУ визначенню наливка лікеро-горілчаний напій міцністю від 15,0 до 35,0 % з масовою концентрацією екстрактивних речовин від 15,0 до 50,0 г/100 см 3, виготовлений на основі свіжої плодової сировини або напівфабрикатів.
Разом з цим вимоги ДСТУ 4257:2003 «Напої лікеро-горілчані. Технічні умови» передбачають виготовлення напоїв лікеро-горілчаних виключно на основі спирту етилового ректифікованого (п.п. 4.2.1 п. 4.2). Вимоги ДСТУ 4257:2003 не можуть застосовуватись до коктейлів у громадському харчуванні, оскільки розділ 4.2 цих умов не передбачає підакцизних складників (горілки) у лікеро-горілчаному напої.
З урахуванням викладеного слід розмежувати коктейлі у громадському харчуванні як продукт власного виробництва відповідно до технологічної карти його виготовлення та лікеро-горілчані напої промислового виробництва, в тому числі настоянки, наливки, коктейлі, тощо.
Згідно ст. 12 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» виробництво алкогольних напоїв здійснюється з використанням спирту етилового ректифікованого, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового та виноградного дистиляту спиртового і зернового дистиляту. Використання інших видів спирту для виробництва алкогольних напоїв і харчових продуктів забороняється. Використання спирту при виробництві суб`єктами господарювання малих виробництв виноробної продукції заборонено.
Поряд з цим чинне законодавство не передбачає вимог до коктейлю у громадському харчуванні як продукту власного виробництва відповідно до технологічної карти його виготовлення, крім як санітарно-епідеміологічних та тих, що пов`язані із захистом прав споживачів.
Враховуючи наведене, алкогольні напої, які реалізовувались позивачем та найменовані як «настоянки» «Старий Буковель», «Кавівка біла» та інші, про виготовлення яких без ліцензії зазначав контролюючий орган, фактично є лікеро-горілчаними напоями промислового виробництва, на які поширюються вимоги ДСТУ 4257:2003, приготовлені шляхом змішування алкогольних напоїв ліцензованих виробників, що придбається позивачем у готовому вигляді з марками акцизного податку, з іншими інгредієнтами (складниками) у відповідності до затверджених технологічних карт, копії яких надано до матеріалів справи (а.с. 46, 47). Отже, беручи до уваги спосіб виготовлення вказаних напоїв, слід погодитися з доводами позивача про те, що вказані напої є коктейлями у громадському харчуванні.
З урахуванням викладеного суд вважає хибними висновки контролюючого органу про здійснення позивачем виробництва алкогольних напоїв в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та вважає достовірними доводи позовної заяви про те, що фактично позивачем здійснювалось виготовлення коктейлів, що не передбачає необхідності отримання відповідної ліцензії на право виготовлення алкогольних виробів.
Що стосується висновків про здійснення позивачем зберігання алкогольних напоїв немаркованими марками акцизного податку, суд зазначає наступне.
Відповідно до 14.1.107 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлена обов`язковість та порядок маркування алкогольних напоїв, які реалізуються в Україні, марками акцизного податку встановленого зразка. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 зазначеного Закону алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Згідно п. 226.1 ст. 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Згідно п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8.5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.
Відповідно до п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. № 1251 маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробником зазначеної продукції. Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням сум акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Враховуючи встановлені судом в даній справі обставини, за яких позивача не можна вважати виробником алкогольних напоїв, є відсутнім обов`язок позивача маркувати виготовлені ним коктейлі марками акцизного податку.
Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Проте, незважаючи на обов`язок при здійсненні господарської діяльності проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, позивачем було здійснено продаж продукції (віскі «Jameson» 0,05 л на суму 95,00 грн., настоянку «Кавівка біла», 0,2 л 20% на суму 120,00 грн., настоянку віскі-карамель «Старий Буковель» 0,2 л 30% на суму 200,00 грн.) на загальну суму 415,00 грн. з наданням розрахункового документу на неповну суму, а саме видано розрахунковий документ на продаж віскі ««Jameson» 0,05 л на суму 95,00 грн.
Відповідно до п. 1ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Отже, враховуючи, що порушення позивачем вчинене вперше на суму 415,00 грн., відповідачем правомірно застосовано штраф у розмірі 415,00 грн.
Згідно п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
В ході перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно електронних копій розрахункових документів, що передаються по дротових, бездротових каналах зв`язку до контролюючого органу, позивачем проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування без зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме 30.12.2020 об 17 год. 10хв. реалізовано лікер Єгермейстер 50 мл по ціні 85,00 грн.
Згідно п. 7 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
За таких обставин відповідачем правомірно застосовано штраф в розмірі 5100,00 грн.
З урахуванням того, що під час судового розгляду справи в суді позивачем не спростовано встановлених та описаних вище фактів суд не вбачає підстав для скасування повідомлення-рішення №001680/0706 від 23.05.2022, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за проведення розрахункової операції через РРО на неповну суму покупки в розмірі 415,00 грн., за проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД на суму 5100,00 грн.
За змістом пунктів 12, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.
За приписами статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу зазначеного вбачається, що суб`єкти господарювання можуть здійснювати реалізацію лише тих товарів, запаси яких обліковуються ними за місцем зберігання або реалізації цих товарів. При цьому, у разі встановлення контролюючими органами факту реалізації товарів, що не обліковані у встановленому порядку до таких суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у розмірі вартості необлікованих товарів за цінами їхньої реалізації.
При розгляді справи суд враховує, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Однак, суд зазначає, що під час проведення перевірки податковим органом було пред`явлена вимога про надання документів, зокрема серед інших, форму ведення обліку товарних запасів, накладні на товар, що знаходиться в реалізації (а.с. 65).
Вказана вимога отримана представником позивача 23.02.2022 об 16:30. Згідно змісту вимоги податковим органом було запропоновано позивачу надати документи до перевірки за місцем її здійснення або у приміщення ГУ ДПС в Івано-Франківській області каб. №233, вул. Незалежності 20, м. Івано-Франківськ не пізніше 10.00 год. 24.02.2022.
Доказів надання таких документів до податкового органу позивачем не надано, як і не надано доказів, які б підтверджували факт належного обліку товарів відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» . Водночас актом перевірки зафіксовано факт ненадання таких документів позивачем.
Враховуючи наведене судом не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №001680/0706 від 23.05.2022, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
У відповідності до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2000,00 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №001681/0706 від 25.11.2022.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.