Справа № 300/2900/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"27" березня 2023 р. справа № 300/2900/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
В Івано-Франківському окружному адміністративному суді перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (надалі, також позивач, заявник, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач) про визнання дій відповідача протиправними щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії при виплаті такої ОСОБА_1 з 01.01.2018 та зобов`язання здійснити позивачу виплату перерахованої пенсії 3 01.01.2018 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням уже здійснених виплат.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії, що не може перевищувати десять прожиткових мінімумів при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019. Зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (з урахуванням раніше виплачених сум), з 01 квітня 2019 року, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позову відмовлено.

16.03.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щадей Надія Василівна (надалі, також представник заявника), в порядку, встановленому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, про встановлення судового контролю за виконанням рішення, мотивуючи таким. На підставі рішення у справі № 300/2900/21 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, про те під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 безпідставно обмежено максимальний розмір пенсії, оскільки не було враховано додаткові види підвищень/надбавки, тим самим орган пенсійного фонду не виконує рішення суду в повному обсязі. Представник, також, звернула увагу, що суд при винесенні позитивного для позивача рішення, не встановлював обмеження під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки під час перерахунку повинні обчислюватись з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тому, дії відповідача щодо перерахунку і виплати пенсії позивач з обмеженням граничного розміру пенсії є такими, що не грунтуються на законі (звуження прав та позбавлення права на соціальний захист). Додатково зазначила, що 13.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до ВПВР УЗПВР в Івано-Франківській області із заявою щодо примусового виконання судового рішення. Відтак, 15.02.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пищ М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71032905. В свою чергу, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 01.03.2023 надіслано відповідь на вищенаведену постанову, в якій зазначило, що рішення від 06.12.2021 у справі № 300/2900/21 виконане, шляхом проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 19 631,16 грн. На переконання позивача, що це і є обмеженням максимальним розміром. Станом на подання такої заяви, виконавче провадження триває. Звернула увагу суду, що правове регулювання вказаних правовідносин не змінювалось. Вважає, що за правильним розрахунком розмір пенсії ОСОБА_1 повинен становити 23 879,52 грн (18 177,00 грн (сума грошового забезпечення за довідкою) * 0.90% грошового забезпечення = 16 359,30 грн (основний розмір пенсії) + 3 729,921 грн (надбавка за проживання в ігрській місцевості) + 2 290,30 грн (індексація 16 359,30 грн * 0,14%) + 1 500,00 грн (індексація станом на 01.01.2023 16 359,30 грн * 0,198%, з максимальним розміром 1500,00 грн) = 23 879,52 грн. Таким чином, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не мав права обмежувати розмір пенсії її максимальним розміром з 01.04.2019, оскільки позивач повинен отримувати пенсію у повному обсязі з урахуванням індексації, а також додаткові надбавки за проживання у гірській місцевості, оскільки частину сьому статті 43 Закону № 2262-ХІІ визнано неконституційною відповідно до Рішення № 7-рп/2016.

Згідно з розпорядженням щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 300/2900/21 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 300/2900/21, у зв`язку із виключенням судді В.Д. Гундяка із складу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.03.2023 заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 300/2900/21 передано головуючому судді Главачу І.А.

Відповідно до частини 3 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом. Враховуючи те, що порядок розгляду заяви про встановлення судового контролю не встановлений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду такої заяви в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Розглянувши дану заяву позивача та матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Згідно частин 2, 3 статті 14, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок встановлення та здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі Шаренок проти України ЄСПЛ зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 589498/0).

Водночас суд зазначає, що завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження).

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, серед яких, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

При цьому в разі невиконання судових рішень у добровільному порядку приписами Закону №1404-VIII урегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 63 цього ж Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Водночас, статтею 75 передбачено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону і встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу, зокрема, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту вищенаведених положень випливає, що законодавцем передбачено відповідальність боржника, яка полягає в застосуванні штрафної санкції у випадку невиконання рішення суду в порядку виконавчого провадження.

Так, як встановлено судом, 15.02.2023 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71032905.

Виконавче провадження станом на подання заяви про встановлення судового контролю від 16.03.2023 триває.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи викладене, суд виснував про передчасність звернення адвоката Щадей Н.В. в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки позивачем не реалізована можливість виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, в тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 300/2900/21.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щадей Надія Василівна про судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 300/2900/21 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Представнику заявника та відповідачу копію ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.