Справа № 932/269/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/269/23
Провадження № 2-а/932/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Павленко Анни Миколаївни, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Павленко Анни Миколаївни, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить скасувати постанову серії ЕАР №6263591 від 08.12.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08.12.2022 року відповідачем відносно нього була складена постанова серії ЕАР №6263591 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідачем в оскаржуваній постанові зазначено, що адміністративне правопорушення полягає, нібито, в тому, що водій керував ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але вчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3.6 ПДР експлуатація ТЗ, які не пройшли обов`язковий технічний контроль. З винесеною постановою не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував, зазначає, що відповідач незаконно зупинив транспортний засіб без будь-якої причини, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу в порушення норм чинного законодавства, тому вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною, оскільки транспортний засіб Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , є легковим автомобілем, що не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та у відповідності до Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012 року, не підлягає обов`язковому технічному контролю. Посилаючись на те, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2023 року справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою судді від 06.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.03.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначив, що 08.12.2022 року ним винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., в якій зазначено про те, що позивач, керуючи ТЗ Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області Новомосковському районі, на а/д М-30, не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3. «б» ПДР України. Звертає увагу суду на те, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року. Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п. 31.1. «б» ПДР, за вчинення якого ч.3 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в його присутності і він бачив її вчинення на власні очі, ним було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, підтверджуються показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення була зафіксована на нагрудний відеореєстратор, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі УПП згідно внутрішніх нормативних документів. На підставі викладеного, вважає, що висунуті позивачем позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі.

10.02.2023 року та 22.02.2023 року на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення, які за змістом відповідають відзиву на позовну заяву.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль Skoda Octavia A5 державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОПРАЙМ 21».

Відповідно до Договору №2105/2021 оперативної оренди від 21.05.2021 року ТОВ «АГРОПРАЙМ 21» передав, а ТОВ «АГРОТЕК-ІНВЕСТ» прийняв у строкове користування на умовах оперативної оренди автомобіль Skoda Octavia A5, державний номер НОМЕР_1 .

Наказом від 11 червня 2022 року ТОВ «АГРОПРАЙМ-ІНВЕСТ» автомобіль Skoda Octavia A5, державний номер НОМЕР_1 , закріплено за ОСОБА_1

08 грудня 2022 року о 21 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia A5, державний номер НОМЕР_1 , на 916 км а/д М-30 Криничанський район та був зупинений відповідачем по справі.

Постановою від 08 грудня 2022 року серії ЕАР №6263591 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Павленко А.М. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 08 грудня 2022 року о 21 год. 15 хв. рухаючись на 916 км а/д М-30 Криничанський район, керував транспортним засобом марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але вчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3 «Б» ПДР України.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про дорожній рух», законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до частини третьої статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 29 вказаного нормативного акту встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. (стаття 3 ГК України).

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин) транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до статті 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин) автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із того, що позивачем не заперечується факт керування транспортним засобом марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язкового технічного контролю на території України, а заперечується утворення такими діями складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В цей же час, законодавцем, у ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» прямо і однозначно передбачено те, що обов`язковому технічному контролю підлягають тільки ті транспортні засоби, які беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Звуження об`єктів технічного контролю до тих, що зареєстровані за законодавством України та експлуатуються на території України відповідає принципу правової визначеності, не становить надмірного тягаря для власників ТЗ, є цілком логічним кроком законодавця у впорядкуванні відносин у сфері дорожнього руху, з метою забезпечення безпеки його учасників. В цей же час, покладення такого тягаря на власників ТЗ, що мають іноземну реєстрацію та тимчасово використовуються на території України, законодавцем не передбачено, оскільки може становити невиправдані складнощі у транзиті територією України.

Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , відноситься до легкового автомобіля, належить юридичній особі та використовується в службових цілях, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Подібної правової позиції дійшли судді Верховного суду України у постанові від 17 жовтня 2019 року по справі №678/483/17.

Отже, відповідачем помилково віднесено керований позивачем автомобіль - марки Skoda Oktavia A5, д.р.н. НОМЕР_1 , до об`єктів обов`язкового технічного контролю, а відтак у діях позивача відсутні обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наведених положень чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Оскаржена позивачем постанова від 08 грудня 2022 року серії ЕАР №6263591 не містить інформації про те, що подія правопорушення фіксувалась на фото чи відеозапис, а також не містить вказівки на технічний засіб, який використовувався із цією метою. Пункт 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються» не заповнений. Одного лише опису у оскарженій постанові адміністративного правопорушення у вигляді керування транспортним засобом без бланку обов`язкового технічного контролю, не достатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення. Доказів порушення позивачем п. 31.1. «Б» ПДР України відповідачем суду не надано, обставини викладені позивачем відповідачем у відзиві не спростовані.

Згідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог КУпАП, та не надання відповідачем доказів правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оспорюваної ним постанови та закриття провадження по справі підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Павленко Анни Миколаївни, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6263591 від 08 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева