Справа № 199/2583/22
Суддя: АВРАМЕНКО А. М.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/2583/22
(2-а/199/47/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Никитюк Дмитро Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №078021 від 17 травня 2022 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 ч.1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 510 гривень, а відповідну справу закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вчиняв, у належному йому транспортному засобі не перевозив жодних небезпечних речовин, а докази протилежного відсутні, при зупинці позивачу не було повідомлено про причини такої зупинки, спірна постанова не містить посилань на спеціальні норми законодавства, які начебто були порушені позивачем. Послався позивач і на те, що його транспортний засіб не було затримано відповідачем як такий, що перевозить небезпечний вантаж. Також позивач просив суд покласти на відповідача ГУ НП в Харківській області судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2022 року позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

Відповідачем ГУ НП в Харківській області подано суду відзив, в якому представник вказаного відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а розгляд справи проводити за відсутності представника вказаного відповідача. Відзив мотивований тим, що спірна постанова складена правомірно та з дотримання всіх вимог законодавства, а інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення підтверджується рапортом поліцейського та поясненнями ОСОБА_2 , а заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними та неспівмірними із заявленими позовними вимогами та обставини спірним правовідносин сторін. Крім того, тим же відповідачем подано суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, мотивоване неспівмірністю та нерозумністю відносно до предмета спору заявленого стороною позивача до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В свою чергу, представником позивача подано суду відповідь на відзив, в якому сторона позивача послалась на недопустимість та неналежність як доказів рапорту працівника поліції та пояснень ОСОБА_2 з огляду на існуючу практику суду касаційної інстанції, а також на те, що вказані особи не є фахівцями у галузі хімії, які б могли визначити рідину як бензин. Посилання на вказаний рапорт та пояснення відсутні у спірній постанові у відповідній її графі. Послався представник позивача на бездоказовість викладених у спірній постанові фактичних обставин, а також на наявність всіх необхідних підстав та умов для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 травня 2022 року поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Никитюком Д.В. відносно позивача складено оскаржувану останнім постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №078021. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 ч.1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що останній 17 травня 2022 року о 16 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Traffic» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Павлоградська в м. Лозова Харківської області, перевозив бензин в кількості 140 літрів без відповідного узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечного вантажу в порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху. Копія постанови наявна в матеріалах справи.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови додатки до неї в якості доказів не зазначені.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про перевезення небезпечних вантажів», Правилами перевезення небезпечних вантажів, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04 серпня 2018 року №656 (далі Правила перевезення небезпечних вантажів).

Так, відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Аналогічні положенням містить ст.14 ч.5 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно ст.1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» небезпечний вантаж речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин. Перевезення небезпечних вантажів діяльність, пов`язана з переміщенням небезпечних вантажів від місця їх виготовлення чи зберігання до місця призначення з підготовкою вантажу, тари, транспортних засобів та екіпажу, прийманням вантажу, здійсненням вантажних операцій та короткостроковим зберіганням вантажів на всіх етапах переміщення.

За змістом п.5.4 ДСТУ 7687:2015, ГОСТ 12.1.044 бензин це горючі, легкозаймисті особливо небезпечні рідини.

Пунктом 22.5 Правил визначено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється відповідно до Директиви 2008/68/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 24 вересня 2008 р. про внутрішні перевезення небезпечних вантажів, Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів та нормативно-правових актів України у зазначеній сфері.

За змістом ст.ст.18-20 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» умови перевезення небезпечних вантажів визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту. В разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів умови перевезення встановлюються органами Національної поліції. Транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідність зазначеним вимогам транспортних засобів, обладнання, підготовки водіїв перевіряється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України з видачею відповідних свідоцтв про допуск до перевезення. Перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

Пунктом 9 Правил перевезення небезпечних вантажів передбачено, що при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки, погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі, зразок якого наведено в додатку 1 до цих Правил.

Згідно ст.25 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» за порушення законодавства про перевезення небезпечних вантажів юридичні та фізичні особи несуть відповідальність згідно з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст.132-1 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян-суб`єктів господарської діяльності у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.121 ч.2 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.9-12, 132-1, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.121 ч.2 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності в діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу саме даного адміністративного правопорушення, до яких належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Стосовно об`єктивної сторони, то з аналізу диспозиції ст.132-1 ч.1 КУпАП слідує, що обов`язковим елементом цієї ознаки складу правопорушення є встановлення та доведення факту порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів водієм транспортного засобу, тобто встановлення як факту перевезення саме певного небезпечного вантажу, так і факту порушення встановленого іншими нормативно-правовими актами (до яких відсилає означена бланкетна норма КУпАП) порядку перевезення такого небезпечного вантажу. Якщо відсутня хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

Позивач категорично заперечує інкримінований йому у спірній постанові факт перевезення небезпечного вантажу бензину, а сторона відповідача ГУ НП в Харківській області, наполягаючи на правомірності спірної постанови, в якості єдиних доказів надає суду копії рапорту працівника поліції, а також копію пояснень ОСОБА_2 . Аналізуючи зазначені надані стороною відповідача докази, суд приходить до висновку про неможливість їх прийняття до уваги як єдиних та самодостатніх доказів дійсності заявленого факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки зазначений рапорт складався саме тим працівником поліції, який і здійснював складання спірної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому викликає в суду обґрунтовані сумніви щодо можливості прийняття такого рапорту як достатнього, достовірного та об`єктивного доказу, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а. Аналогічним чином суд оцінює і письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки згідно таких пояснень останній разом із тим же працівником поліції здійснював патрулювання і таким чином фактично опосередковано був залучений до складення спірної постанови. Більш того, пояснення ОСОБА_2 не є свідченням свідка, оскільки останній в якості свідка із дотриманням всієї необхідної процедури не допитувався. Інші докази вчинення позивачем інкримінованого правопорушення в матеріалах справи відсутні, а сама спірна постанова таким доказом бути не може.

В силу презумпції невинуватості, яка встановлена нормою ст.62 Конституції України та підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події та складу правопорушення, зокрема винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія, вина особи та/або інші обов`язкові ознаки складу інкримінованого адміністративного правопорушення мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. На означеній обставині наголосив у своїх правових висновках Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи судом встановлено відсутність в діянні позивача ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 ч.1 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і можливість їх задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, враховуючи результат розгляду справи та суб`єктний склад її учасників, керуючись положеннями ст.ст.132, 134, 139 КАС України, приймаючи до уваги очевидну неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу відносно до предмету спору, складності справи, її значення для позивача (зокрема, розміру покладеного позивача адміністративного штрафу), суд вважає за необхідне частково стягнути з відповідача ГУ НП в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені останнім судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п.п.1.3, 22.5 Правил, ст.ст.1, 18-20, 25 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», п.5.4 ДСТУ 7687:2015, ГОСТ 12.1.044, п.9 Правил перевезення небезпечних вантажів, ст.ст.9, 132-1, 222, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 268, 271, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (; адреса місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Мироносиць, 5), Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (адреса місцезнаходження: 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7), третя особа поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Никитюк Дмитро Володимирович (адреса місцезнаходження: 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №078021, винесену поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Никитюк Дмитром Володимировичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 ч.1 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (; адреса місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Мироносиць, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на корить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 24 червня 2022 року.

Суддя А.М. Авраменко